1157 



denne samme Form af Norman i Gwyn Jeffreys Beretning 

 om »Valorous«-Togtet 1875 (Proc. R. Soc. Lond. 1876 Vol. 

 XXV,p. 208) som tagen i Baffms-Bugt (69°ЗГ N., 56°1' V., 

 100 Fv.); og samme Expedition tog sydligere, i Davis-Stræde, 

 (64°5'N., 56°47'V., 410 Fv.), en lille Stump af Antipathes 

 arctica og den første Gorgonacé i grønlandske Farvande, hvil- 

 ken Norman gav Navnet Mopsea arbusciila. Det er den af 

 mig nedenfor som Isidella arbuscula (Johns.) benævnede 

 Form^). 



Senere er der i Virkeligheden intet nyt tilkommet før 

 1904, da jeg i Værket om Ingolf-Expeditionen (Vol. V, 1.) 

 kunde eftervise, at der i grønlandske Farvande forekom 7 (6) 

 Arter af Pennatulaceer, nemlig: Pennatula aculeata Kor. & 

 Dan., P. proliféra Jgs., Distichoptilum gracile Verr., Anthop- 

 tilum grandifiorum (Verr.), Kophobelemnon stelliferum (O. F. M.), 

 Umbellula Lindahlii Köll. og U. encrinus (L.) (de to sidst- 

 nævnte betragter jeg nu som een Art, U. encrinus (h.), se 

 senere S. 1203). 



Ganske vist udkom i 1900 en AfhandHng af May: Die 

 arktische, subarktische und subantarktische Alcyonaceen- 

 fauna (Römer og Schaudinn's Fauna Arctica, Vol. I, iii, 

 p. 379 — 408), i hvilken man i dens »Geographischer Teil«, 

 Tabellen p. 404, fmder opført ikke mindre end 6 Alcyonier 

 som grønlandske, nemlig: Alcyonium rubiforme Ehrbg., Pa- 

 raspongodes thyrsoidea (Verr.), P. frigida (Dan.), P. capitata 

 (Dan.), P. schiertzi (Dan) og P. lütkeni (Marenz.). Ser man 

 imidlertid May's Text efter, findes der slet intet til Støtte for 

 de fire Formers Vedkommende; de er tagne ganske andre 

 Steder, ved Spitsbergen, Jan Mayen o. s. v. ; kun Paraspon- 



Norman har ikke sammenlignet sin Form med Johnson's (afb. 

 ogsaa hos Gray : Gatal. of Lithophytes 1870, p. 17) ; derimod 

 sammenhgner han den med Sars' Mopsea borealis, fra hvilken 

 han med Rette adskiller den som forskellig; at Artsnavnet netop 

 blev det samme som Johnson's, skyldes da vistnok et Tilfælde. 



