1180 



Alc.fauna. Fauna arctica. Vol. I,. 

 1900, p. 386, 400, 395. 

 Eunephtkya rubiformis + ?uvæformis Kükenthal: Alcyon. 



Zoo]. Ergebn. . . . »Olga«. Wiss. Mee- 

 resunters. N. F. Bd. VIII. Abt. Helgo- 

 land Hft. 1, p. 21, 1906. 



— — Kükenthal: Alcyon. Wiss. Erg. D. 



Tiefsee-Exp. (»Valdivia«) Bd. XIIL, 

 1906, p. 72. 



— — Kükenthal: Vers. Revis, d. Alcyon. Fam. 



Nephth. 3. Zool. Jb. Abt. Syst. Vol. 

 XXIV, 1907, p. 331, 335. 



— — Zur Kenntnis d. Alcyon, d. Sibir. Eis- 



meeres. Mém. Ac. Imp. Sc. St. Pé- 

 tersbourg (8), Vol. XVIII, Nr. 15, 

 1909, p. 2. 



— — Broch: Ale. d. Kolafjordes. Trav. Soc. 



Imp. Natur. St. Pétersbourg. Vol. 

 XLI, 4, 1911, p. 5. 



— — Broch : Arkt. Alcyon. Tromsø Mus. Tromsø 



Mus. Aarshft. XXXIV, 1913, p. 179. 



— — Broch: Coelentérés du Fond. Duc d'Or- 



léans Camp. arct. de 1907 (1912), p. 19. 



Forekomst: 

 Øst- Grønland: Tasiusak, Hurry Inlet, Henry Land (Carls- 

 bergf. Exped. 1899, 1900), i Dyb fra 20— 50Fv.; Sundet mellem 

 »Renskær« og »Maatten« (»Danmark« 1908, St. 95 og 95a), 25 — 50 ¥v. 



Øvrige Udbredelse: Væsenlig arktisk. Arten er ikke funden 

 i Vest-Grønland; heller ikke hidtil kendt i den største Del af det 

 arktiske N. Amerika eller ved Island (hvor man dog kunde vente 

 den ved Nordkysten). Det viser sig saaledes noget forhastet, naar 

 Bkoch (Coelentérés du Fond, 1912, p. 28) erklærer den for den 

 eneste Alcyonide »connue comme forme circumpolaire«, idet han 

 mener, at det store Hul i dens faktisk kendte Udbredelse sand- 



