o smysl, ústrojích v postranní soustavě mladých úhořů (monté).25 



zvláštní basalní tělísko. Zařízení toto upomíná na blefaroplast 

 vířivých brv; ovšem jedná se tu jen o vzdálenou analogii, ježto 

 strměla brva má u smyslové buňky docela jiný v}"znam, než 

 brva vířivá a tudíž též tělísko ji nesoucí. 



Na praeparátecli jsou brvy v kanálkových pohárcích 

 dobře patrný, zvláště po barvách therových. Ale některými 

 fixážemi značně trpí; nejlépe se konservují sublimátem, 



Proximální část jejich se pyramidovitě rozšiřuje a při- 

 sedá ku konci buňky, respektive na zmíněné basální tělísko. 

 Distálně se base brvy rychle sužuje a vybíhá ve vlastní tenkou 

 brvu, obyčejně úplně rovnou a různě dlouhou. Brvy totiž do- 

 sahují až ku cupule terminalis, o níž dále pojednáme, a na 

 vzdálenosti její od úrovně pohárku záleží délka brv. Celkem 

 kolísá délka jejich mezi 10 až 20 u. Uprostřed pohárku směrují 

 kolmo k povrchu, při krajích sklánějí se nad jeho střed. Di- 

 stální konce dvou brv mohou někdy splynouti. Struktura není 

 v brvách patrná žádná, ale jest pravděpodobné, že každá »br- 

 va« jedné buňky jest slepena z více vlásků, jak to již také udá- 

 vá FůRST ve sluchovém apparatu (macula a crista acustica) 

 lososa. Nanejvýše se spodní část poněkud intensivněji barví 

 a tu a tam v ní vidíme malý počet granul. Kolmer (11) sice 

 pokládá brvu za vyloučený obal pro jakési centrální vlákénko 

 než toho potvrditi nemohu. Brvy se vyznačují velmi nepatrnou 

 barvitelností a jsou tak jemné a průhledné, že je vnich těžko 

 struktury najíti. — Ve smyslové buňce slouží široké basi brvy 

 za podklad zmíněné již basální tělísko. Horní část buňky vy- 

 kazuje silné přijímání skoro všech jaderných barviv. Na pře- 

 barvených praeparátech jeví se vždy jako úplně tmavá partie, 

 jež se při differencování postupně odbarvuje směrem od jádra 

 ku konci buňky. Při tom pozorujeme, že dosti dlouho zůstává 

 sytě zbarven též zvláštní centrální sloupec, spojující jádro 

 s horním polem buňky. Chceme-li viděti podrobné složení této 

 tmavé partie na př. na praeparátech barvených železitým hae- 

 matoxylivem, nutno differencovati dosti daleko, až je jádro 

 značně jasné a vynikají v něm zřetelně detaily. 



V tomto případě je plasma značně již odbarvena a v hor- 

 ním konci buňky se objeví zvláštní apparát. U nejméně diffe- 

 rencovaných smyslových buněk při okraji pohárku jeví se 

 v nejjednodušším tvaru jako několik, obyčejně jen dva tmavé 



