20 í- Otakar Jolan: 



Jak jsme řekli, vznikají oba druhy buněk ze stejných, 

 nedifferencovaných buněk smyslového epithelu, ať již je to 

 z kteréhokoliv z popsaných dvou vrstev. Kraj pohárku zaují- 

 mají buňky tvořící indifferentní okrajové pásmo (obr. 33.). 

 Jsou to buňky cylindrické, někdy dosti širokého průřezu 

 (5 f.i), jež sáhají od membrány basilaris až k membráně limi- 

 tans (délka kolem 15 a). Na podélném řezu pohárkem je vi- 

 děti, jak se horním koncem milířovitě sklánějí ku středu; hor- 

 ní i dolní okraj bývá pyramidovitě rozšířen, podobně jako 

 kreslí KoLMER (11) buňky tyto z jiných smyslových apará- 

 tů, jmenovitě sluchového. Dále do vnitra pohárku přibývá 

 cylindrickým buňkám značně na délce při stále stejném prů- 

 řezu, až nabývají délky asi 32 u (obr. 33.). Dolní konec je- 

 jich je stále poněkud pyramidovitě rozšířen; basí přisedá na 

 spodní membránu pohárku a růžky, v něž pyramidovitě roz- 

 šíření vybíhá, přikládá se buňka k stejným útvarům buněk 

 sousedních; výše se značně sužují a vnikají mezi smyslové 

 buňky, jež je často stlačují ve velmi úzké proužky. K barvi- 

 vům se chovají buňky tyto různě, ale celkem stejně, jako pod- 

 půrné buňky vnějších pohárků. 



Haematoxylinem barví se značně intensivně, zvláště 

 v dolní části, kdežto z thérových barev na př. gentiana-violett 

 pouštějí při differencování mnohem snáze, než smyslové buň- 

 ky. Zajímavá jest vlastnost jejich, kterou Heilig (9) uvádí, 

 že při impregnacích často se jednotlivé z těchto buněk inten- 

 sivně impregnují stříbrem a jejich obrys pak velmi dobře 

 vynikne. Totéž však se často stává i při haematoxylinu a to 

 zvláště při okraji pohárku. Plasma jejich vykazuje pravidel- 

 ně vláknitou strukturu. Fibrilly jsou značně silné, zprohýba- 

 né a probíhají v hojném počtu celou délkou buňky. Tuto fi- 

 brillární strukturu podpůrných buněk pokládá Kolmer (11) 

 za charakteristickou pro podpůrné elementy smyslových po- 

 hárků a onu »Stůtzfibrille« béíe za kriterium pro rozlišování 

 buněk smyslových a podpůrných. Pokud mohu ze svých pre- 

 parátů souditi, myslím, že by to bylo kriteriuui dosti spolehli- 

 vé. Smyslové buňky sice vykazují též fibrillární strukturu 

 plasmy, jak také Kolmer uvádí a jak dále popíšeme, ale ne- 

 poměrně jemnější. Přes to však rozhodně nejspolehlivější je 

 pTolcázáiií vztahu k nervu; vždyť právě tento vztah to byl, 



