j^Q ... . I. Otakar John: 



pokožkových buněk. Pak ale vidíme, jak se v jejich spodních 

 vrstvách proplétají hojné škárové fibrilly, pomalu ji též zře- 

 telné ohraničujíce. Buňky uvnitř nabývají tež jiného vzhle- 

 du. Především je jich méně. Dále se i jinak chovají k barvi-í 

 vům. Kdežto pokožkové buňky na příklad, nebo buňky leží(jí| 

 ve vrstvě nad touto podkovou, barví se světlou zelení pěkným* 

 zeleným tonem, buňky uvnitř podkovy barví se tonem poněn 

 kud nažloutlým, skoro upomínajícím na barvu škárových fi-j 

 brill, nebo chrupavčitých a kostních elementů, jež dále kaná4 

 lek obalují, jak o tom bude později řeč. Nad takto differencó-l 

 vanou podkovou, nabývající stále více charakteru mesoder- 

 málního tím, že získávají v ní převahu škárové elementy, zbý- 

 vá vrstva buněk zbylá z původní oné lamelly, již jsme popsali 

 naíi .prvními stopami ve škáře po tvoření se kanálku. Tato 

 vrstva jediná udržuje stále ještě spojení s pokožkou. Zatími 

 ztrácíme zřetelnou souvislost v popsané vrstvičce dlaždicovi- 

 tých buněk pokožkových, jež sbíhají na dno zářezu a vystýlají 

 je. V místech totiž, kde asi končí podkova svými zaokrouhle-j 

 nými konci, není přesně patrno, souvisí-li vrstvička tato Ještěd 

 s nejvyšší vrstvou pokožky; spíše se zdá, že ne. Je to však jiži 

 v místech, kde zářez pro budoucí kanálek dosáhl skoro dna po- 

 kožky; je dole dosti široký, nahoře však počíná se poněkud 

 zužovati a zřetelně vidíme, jak se konce podkovy sbližují, na- 

 značujíce budoucí uzavření kanálku (obr. 28. c) . Také tu na- 

 cházíme první stopy chrupavčitých obalů, jež dokonale vytvo- 

 řený kanálek se všech stran uzavírají. V partii škáry, nachá- 

 zející se pod tvořícím se kanálkem, objevují se malé lamellky 

 chrupavčité, jež jsou výběžky souvislé chrupavčité nebo zkost- 

 natělé souvislé šupiny, jakou dále nacházíme. Zatím sbližují 

 se okraje zářezu tak dalece, až splynou; toto splynutí pozoru- 

 jeme na dvou bezprostředně za sebou následujících řezech a 

 to dosti tenkých (5 fi). Nejedná se tu tedy o splynutí pozvol- 

 né, nýbrž náhlé; patrně tu rovnoběžné původně okraje se 

 k sobě obloukovitě přikloní a splynou. Tomu nasvědčuje ko- 

 nečně i vzezření »primárních porů«, jež mají vzhled kruho- 

 vitý, nebo mírně protáhlý ve směru osy kanálku. Ostatně celý 

 postup vchlípení se kanálku, jak jsme jej pozorovali od prv- 

 ních stop, oněch výstupků ve škáře, až k úplnému uzavření 

 kanálku, k němuž jsme v popisu právě dospěli, odehrává se 



