o smysl, ústrojích v postranní soustavě mladých úhořů (monté). 9 



povrchu, pouze tvoří nepatrnou jamku. Upomínají tak značně 

 na pohárky, jež popsal Allis na hlavě a těle mladých rvb 

 (Amia) jako »pit organs«, jamkové pohárky. Pouze u větších 

 individuí najdeme první stopy budoucího přechlípení pokožky. 

 Kraje rozestouplé epidermis tu značněji vystupují a zvětšují 

 tak hloubku i šířku jamky nad pohárkem, naznačujíce budou- 

 cí uzavření pokožky nad ním. 



System postranní čáry u úhoře nevyvíjí se tedy sou- 

 časně celý, nýbrž ve dvou až třech etapách: V larválním sta- 

 diu se vytvoří orgány a kanálky postranní čáry na hlavě, jež 

 jsou u monté již značně vyvinuty (ač ne úplně!). S nimi, nebo 

 spíše brzy po nich vytvoří se vnější pohárky na těle. A teprve 

 pak se zakládá laterální kanálek. Ale tato poslední etapa ne- 

 následuje patrně hned po předchozí, ježto spatřujeme doko- 

 nale vytvořený kanálek na hlavě, kdežto kanálek tělní vůbec 

 ještě není založen, nanejvýše pouze naznačen. 



Popíšeme tu poněkud šíře tvoření se vyústění kanálku, 

 jak se detailně jeví na sériových preparátech, ježto má znač- 

 nou důležitost k porozumění skladby stěn, tvořících celý ka- 

 nálek. Prohlížíme-li příčné řezy tělem úhoříka v končině před 

 prvním — směrem od hlavy k tělu — pohárkem, tu najdeme 

 v místech, kde se stýká dorsální a ventrální muskulatura ve 

 škáře následující obraz: Škára se na dvou místech dosti blíz- 

 ko u sebe zdvihá ve dva výstupky, jež směřují k povrchu po- 

 kožky. Těsně na tuto partii škáry, mezi oba výstupky, při- 

 kládá se lamellka ze dvou až tří vrstev buněk, jež vykazují 

 hustší obsah a intensivněji se barví, než ostatní pokožkové 

 buňky (obr. 28. a). Na dalších řezech — sledujeme řezy od 

 těla k hlavě — vidíme, jak zmíněné výstupky škáry dosahují 

 stále výše. Zároveň se lamella z buněk přiléhajících ke škáře 

 podkovovitě ohýbá a roste do šířky. 



Pokožkové elementy, uzavřené mezi rameny podkovy se 

 rozestupují, tak že vzniká zářez do pokožky, odpovídající bu- 

 doucímu luminu kanálku. Pouze nejvrchnější vrstva pokožky, 

 sestávající z plochých, dlaždicovitých buněk, zcela zřetelně 

 sbíhá do vnitra zářezu; přikládá ke dnu jeho a stěnám, jež po 

 dokonalém rozestoupení a zatlačení buněk pokožkových tvoří 

 jmenovaná podkova (obr. 28. b) . Také tato podléhá změnám. 

 Jest původně ještě v zřetelné souvislosti se spodními vrstvami 



