24 II. Dr. Jau Vilhelm: 



nad nimi json pak cystokarpy v úžlabí lístků, obyčejně v jedné 

 uzlině vždy po jednom antberidiu a cyntokarpn, zřídka jich 

 bývá po dvon, vzácně pak více. 



Na obou ústrojích rozmnožovacích možno pozorovati 

 analogon jejich vývoje s vývojem vegetativních částí rostliny 

 t. j. v buňky článkové a uzlinné dle vzorců: 



V = v + g, g = Jc + i. 



Antheridie jeví se jako krásně červené kuličky (u druhů 

 oddělení Nitellae Gleocarpae jsou obaleny jemným rosolem), 

 na povrchu rozdělené pravidelně v štítkovité sféricky vy- 

 pouklé oktanty, na svrchní straně ozdobně rýhované (valvu- ■ 

 lae, SGuta), vespod pak ve středu protažené v podobě rukověti !• 

 (manubrium) , na které sedí buňka zvaná hlavička (capitu- 

 lum) . Z této t. zv. hlavičky vyvine se 4 — 6 hlaviček druhot- 1 

 nýcli, z nichž každá má 3 — 5 buněk končících v tenké via- 1 

 kénko. V buňkách těchto vlakének se tvoří spermatozoidy, jež 

 složeny jsou ze spirálně stočeného těla a ze dvou dlouhých 

 brv vynikajících z předního zúženého konce. Z jednoho an- 

 theridia vyvinuje se asi 30.000 — 40.000 spermatozoidů. 

 U dvoudomých druhů bývají, antheridie o něco větší než 

 u jednodomých. 



Cystokarpy vyvinují se z různých buněk, na př. u Char 

 z první buňky basilární uzliny antheridiové u jednodomých i 

 druhů, u dvoudomých pak z buňky basilární uzliny na 

 vnitřní straně listové stojícího lístku, u Tolypéll z různých ' 

 buněk uzliny antheridiové nebo listové, u Nitell bývají lístky 

 postranní přeměněny v cystokarpy. Buňky tyto vytvoří si 

 vlastní uzlinu, t. zv. basilární cystbkarpovou. Buňka, z které 

 vyrůstá cystokarp, dělí se ve dvě buňky. Dolení často skrytá 

 odpovídající článkové nazývá se stopkou, kdežto hoření, rov- 

 nající se uzlinné oddělí na svém obvodě 5 buněk tvořících po- 

 zději její obal (sporostegium). Konečná buňka třetí jest pra- 

 vou vajíčkovou, jež jest z počátku holá, později obroste ji pět 

 obalných buněk. Vajíčková buňka (vlastní oogonium) oddělí 

 u Char a Tolypell jednu, u Nitell 3 buňky, jež vzrůstem změní 

 polohu a jsou pak v jiné poloze než jakou měly na počátku a 

 proto nazvány byly A. Braunem obratními buňkami 



