38 ... II, Dr. Jan Vilhelm: 



8. .Jádro plodu může býti černé. 



Mimo to trvalé změny pozorujeme u forem rodu Niiello 

 tyto: 



1. Dokní listy obyčejně mívají jen střední paprsek bez' \ 

 postr/uiníeli lístků, nebo listy krátce vidličnaté. 



2, Přesleny listů bývají volné nebo tvoří se t. zv. hla- 

 vičky, jež bývají rozmanité. Tak na př. vedle obvyklých vol- 

 ných přeslenů listů někdy vyskytují se na některých přesle- 

 nech velmi zkrácené články listové, a tím vznikají t. zv. hla- 

 vičky. Mnohdy bývají hlavičky zcela malé vzhledem k elán- ^ 

 kům lodyžním. Hlavičky mohou býti jindy neúplně vyvinuté 1 

 a jen jaksi naznačené. 



Méně podstatným znakem pro rozlišení forem jsou 

 u Char i Nitell poměry inkrustační. V tom případě jen pozoru- 

 hodný jest výskyt úplně neinkrustované parožnatky, je-li tento 

 druh obyčejně inkrustovaný, nebo jsou-li jen kroužkovitě 

 části lodyhy okorány vápnem... 



Pro rozlišení forem zavedli zvláštní terminologii Al. . 

 Braun aLEONHARDi, jež se odchyluje od pojmenování u jiných í] 

 rostlin. Tato terminologie použita i Sydowem a jinými bota- 

 niky, označující formy dle vyniklých znaků několika jmény. 

 Takovým kombinovaným jmenováním podobným z doby před- 

 linnéovské označují na př. jednu formu: Chara foetida, f. su- 

 hinermis, hrevifolia, longihracteata, divergens, elongata, valde 

 incrustata. Migula však tuto terminologii, která sice stručně 

 zahrnuje již hlavní znaky v pojmenování rostlin, nezavedl ve 

 své monografii, přidržel se však jednotného pojmenování 

 forem z jistých důvodů (1. c. Char. v. Rabenhorst. Kr}?ptfl. p. 

 62). V tomto zpracování uvedeny jsou formy dle Migulem 

 zavedené nomenklatury, neboť jen takovou methodou lze pře- 

 sněji a podrobněji přehlédnouti variabilitu českých parož- 

 natek. 



Formy u parožnatek mohou býti různé hodnoty. Jsou to 

 formy jednak stálé, u nichž vyskytují se změny trvale se 

 udržující, jednak spočívají na různém vzrůstu (forniA^ vzrů- 

 stové) podmíněné vlivy oekologickými (na př. Chara hispida). 

 Při tom dlužno vytknouti, že podobný habitus u parožnatek 

 není rozhodující pro stanovení forem. Často 2 i více druhů 



