Monografická studie o českých parožnatkách. 39 



mívá t. zv, souběžné formy, jež v stejném směru mají změ- 



; něny některé části rostliny. Formy na př. Chara foetida 

 možno roztříditi ve více skupin dle znaku jistým formám spo- 

 lečného a tak vznikají řady forem {formae suhinermes, suh- 



■ hispidae, paragymnophyUae, nielanopyrenae) a v každé takové 



I řadě mohou se v3'skytovati souběžné formy. 



L různých druhů jeví se variabilita rozmanitě a proto 

 k rozlišení forem u každého skoro druhu jest potřebí užíti 



I jiných měřítek vymezujících a určujících rozhodující znaky. 



i Hlavní znaky k rozlišení forem voleny bývají různě : u Chara 



\ fragilis jest to délka lístků, kdežto u Ch. foetida velikost a tvar 



i ostnů na lodyžním okornatění, počet okornatěných článků 



i listů, barva jádra afd. 



I Při rozlišování českých forem parožnatek hleděno pře- 



' devším jen na formy stálé, trvale na stanovisku se vyskytu- 

 jící. Nepatrně jen se lišící formy staženy v jednu formu. 



Velký polymorphismus parožnatek vysvětlujeme si po- 

 rovnavše původní stanoviska jejich v přírodě působením 

 komplikovaných vnějších činitelů na tyto rostliny. Proto 



i formy parožnatek dlužno pokládati za lokalitni formy, jak 

 tomu nasvědčují pokusy pěstováním parožnatek v aquariích 

 za zrůznění vnějších činitelů a nálezy stejných nebo velice po- 



I dobných forem na lokalitách poskytujících skoro stejné pod- 



j minky životní. 



Analytický přehled českých parožnatek. 



Přehledčeledíarodů: 



J . Korunka cystokarpu 10-ti bu- 

 něčná 1. C. Nitellaceae. 



a) Listy vidličnatě dělené . . . 1. B. Nitella. 



b) Listy jednoduché nebo dělené 

 (nikdy vidličnatě) , ale vždy se 

 silnějším hlavním a slabšími 



j postranními paprsky . . . ?. R. Tolypella. 

 n. Korunka cystokarpu 5-ti buněč- 

 ná 2. C. Characeae. 



a) Palistový věnec nevyvinutý . 5. R. TolypeUopsis. 



b) Palistový věnec 1-2 (3) řady 4. R. Chara. 



