46 II. Dr. Jau Vilhelm: 



Leonhardi uveřejnil Ještě v pozdějších letech »F()rtsetzuag| 

 der Nachtráge und Beriehtigungeu« ve Verhandl. d. natiirfor.' 

 Vereins iu Brlinn (Bd. III. a V.), kde uvedl ještě několik no-| 

 vých stanovisek parožnatek z Čech. I 



Y roce 1867 uvedl také Aug. Reuss f i 1. ke konci svého 

 pojednání »B o t a n i s c h e S k i z z e der G e g e n d z w i- 

 s c h e n K o m m o t a u, S a a z, E a u d n i t z und T e t- 

 s c h e n« (1. c. p. 104) v odstavečku »ďiaraceae« několik dru- 

 hů parožnatek z čes. Středohoří, jež byly již dříve v Leon- 

 HARDíHo pracích o českých a rakouských parožnatkách uve-i 

 děny. 



y r. 1869 uveřejnil v Lotosu (p. 98—101) Fr. Mar- 

 DETSCHLÁGER »Die Gharaceeu im Allgemeinen und in .^pe- 

 zieller Beziehung auf einige im Gebiete von Krumau voi- 

 ko-mmende Arten«. Již redaktor Lotosu Weitenweber uvedl 

 v poznámce i na konci tohoto článku, že auktorova udání bez 

 znalosti základních prací Leonhardiho o českých parožnat- 

 kách postrádají věrohodnosti a potřebují prohlédnutí odbor- 

 níka, tehdy zvlášť povolaného prof. Leonhardiho. Mardet- 

 schláger uvedl z okolí Čes. Krumlova tyto druhy: NitelJo 

 flexilis, gracilis, fenuissima, syncarpa, CJiara foetida a fra<iills, 

 jež jen částečně správně určeny (ku př. N. fenuissima ne- 

 správně uvedena) a nyní nacházejí se v her1)áři M u s e a 

 král. čes. 



Po Leonhardim nalezl pro Čechy nové druhy parožna- 

 tek Lad. Čelakovský, který prováděje český výzkum cévna- 

 tých, sbíral příležitostně také parožnatky. Dle dopisu v Oster- 

 reich. botan. Zeitschr. (1876, p. 207) r. 1875 objevil nové dru- 

 hy: Chara crinita a Tolypella glomerata v bařinných a sla- 

 ných tůních podle dráhy mezi Kralupy a Neratovicemi u 

 Oužie a Netřeb; mimo Chara foetida zde hojněji také nalezl 

 Ch. aspera, do té doby známou jen z pochybných fragmentů 

 sbíraných Opizem u Bohdanče blíže Pardubic. 



V téuiže roce vydána Cohnova »Kryptogamenflora von 

 Schlesien«, v níž Alex. Braun spracoval slezské parožnat- 

 ky. V úvodní části Braun porovnává floru parožnatkovoii 

 slezskou s českou a udává pro Čechy 16 (19) druhů, přihlížeje 

 k výzkumu Leonhardiho a k posledním nálezům Čelakov- 



