Monografická studie o českých parožiiatkách. 57 



zase v nových dreuážnícli stružkách a příkopech, zanesen;^^ 

 byvše sem ptactvem vodním. Jsou to zejména jen druhy, jež 

 houževnatě se udržují na jakémkoli stanovisku překonávajíce 

 všechny nepříznivé okolnosti, zvláště vzdorujíce občasnému 

 vyschnutí vody. Nejbohatší kraj s hojnými přívodními sta- 

 novisky parožnatek, střední Polabí, mající druhdy četné tůně 

 a bařinné louže, pozvolna mění svoje původní přirozená sta 

 noviska hlavně odvodněním a zužitkováním jich k účelům 

 hospodářským. Při tom hluboce založená síť drenáží sbírá 

 vodu z celé krajiny, tůňky a příkopy zcela vysý'chají, pra- 

 meny z povrchu klesají do větší hloubky a parožnatky po- 

 zbývají prostředí, v němž dříve rostly. 



Druhdy proslulé botanické lokality středního Polabí 

 mezi Mělníkem, Yšetaty, Čelákovicemi, Lysou, Kostomlaty, 

 Nymburkem, Sadskou a Poděbrady, vyznačující se bařinnými 

 loukami t, zv. kyselkami a honosící se krásným rostlinstvem 

 květeny ponticko-pannonské, ztenčeny jsou již na nepatrné 

 zbytky. Většina bývalých kyselek polabských proměněna jest 

 již v úrodnou půdu, ve které výtečně daří se obilinám, řepě, 

 okurkám, cibuli. Tak pozvolna mizejí dnes kyselky všetatské, 

 vavřinecké, u Mělnické Vrutice, čelákovické, na Hrabanově u 

 Lysé, u Benátské Vrutice atd. a jedná se nyní vážně o re- 

 servaci*) aspoň jedné malé kyselky polabské, aby potom- 

 stvu zachován byl ráz význačné flory, jež druhdy byla přední 

 ozdobou květeny české. Mělo by býti pamatováno na zacho- 

 vání tůní polabských nejen s florou fanerogamickou, ale 

 i kryptogamickoa. 



Zbytky parožnatek polabských uchýlily se pravidelně do 

 příkopů 0'dvodňovacích na loukách a do tůněk nuiohdy velmi 

 rozsáhlých kolem náspů železničních, z nichž některé mívají 

 hojně vody a některé zcela nevysychají v suchých letech. 

 Jsou-li však okolní pozemky v novější době odvodněny i tato 

 poslední útočiště těchto rostlin od jara do podzimu úplně 

 vysychají a parožnatky odtud zmizejí. 



Podobně jako s tůňkami a příkopy na bařinných lu- 

 : kách má se to i s rybníky. Dnes v úrodnějších krajinách 



') Daněk Gustav: Phytogeografický nástin českého středního 

 Polabí. Sborník Klubu přírodovědeckého v Praze. 1912. 



