MoiiogTaťieká studie o českých parožuatkáeh. 63; 



Eozpiištěné růzué anorganické sloučeniny železa ve 

 vodě snesou jen některé clruh}-^ (Chara foetida, contraria). 



Pro rozšíření parožnatek nezdají se míti však jiné 

 látky rozpuštěné ve vodách žádného vlivu. 



Pro zemědělství mají parožnatky význam zvláště velké 

 a hojně inkrustované druhy v těch krajinách, kde ve spou- 

 stách se objevují. Tu výhra bují se železnými hráběmi z vody, 

 nebo při vypouštění rybníků za příčinou rybolovu vybírají se 

 <í bahnem a pak rozhazují se na pole jako užitečné hnojivo. 



Menší význam mají chary pro rybářství a to jen, vy- 

 skytují-li se v rybnících osázených. Přispívají zde k chovu ryb 

 okysličováním vody, tvoří podklad pro vajíčka vodního 

 hmyzu, srážením uhličitanu vápenatého atd. 



4. Část speciální. 



Parožnatky (Charophyta). 



' ' haraceae Lois Claude Richard, Hiimb. et Bonpl. nov. gen, 



1815.) 



1. Čeleď: Nítellaceae Leonhardi, Bohm. Char. p. 9 (Lotos' 



1863 p. 69). 



Rostliny měkké a ohebné, jen některé druhy někdy in- 

 koust ováné vápnem. Lodyhy a listy vždy neokornatěné. Pře- 

 .šleny složené ze 4 — 8 listů, zmnožených někdy menšími listy 

 íakeessorickými, zřídka jednoduchých, častěji s jednou ne1)o se 

 2- -3 lístkovými uzlinami. Počet listů v přeslenu jest pro ur- 

 čité d.]'uhy dosti stálý. Lístky silně vyvinuté mohou podobně 

 •jako listy dále 1 — 2 krát se děliti. Antheridié jsou vždy ter- 

 íminální na místech, kde se dělí listy a lístky nebo na jedno- 

 'buněčných akcessorických listech. Cystokarpy vznikají z li- 

 j^tov>^ch uzlin nebo z basilárních uzlin antheridiových a li- 

 :stových {Tohjpella) a jsou v posledním případě velmi krátce 

 'ptopkaté. Korunka cystokarpu jest malá, 10-ti buněčná, slo- 



