Monografická studie o českých parožnatkách. 77 



2. f. hrevifolia A. Br. (f . brachyphylla brevissime furcata 

 elongata verticillis plerumque quinquefoliis Leonh,, Lotos 



Lodyhy asi 40 cm vys. s četnými články, listy krátké 

 (asi 1 cm dl.), sotva do polovice dosahující článků lodyžních, 

 často velmi vzpřímené a málo od lodyhy odstálé. Rostliny 

 zdají se kostrbaté a často hnědavé, jsouce řasami hojně po- 

 kryté. 



Y tůĎce u malé cihelny v právo na cestě mezi Stráží a 

 Přibrazí (1863, Leonh.). Vydána: Braun a Rabenh. Char. exs. 

 Nr. 55. V malém rybníčku u Bostína blíže Něm. Brodu (1864, 

 dr. H. W. Reichardt). 



3. f. suhcapitata. A. Br. (var. subcap. Leonh. Oster. Arml. 

 Gew. p. 50). 



Vyznačuje se od normální formy zvláště tím, že poslední 

 plodouosné přesleny lodyžní jsou nahloučeny v hlavičky. Tyto 

 hlavičky jsou ostatně velmi různého tvaru a přecházejí v zne- 

 náhlých přechodech k hlavní formě. 



Roste na stejných stanoviskách s normální formou, ale 

 řidčeji se vyskytuje. V stružkách odvodňovacích na bařinné 

 louce za rybníkem Světem pod Libínem u Třeboně (1899, 

 ViLH.), u Stráže (1848, Leonh.), na širokém místě železnič- 

 ního příkopu as půl hodim^ za Běchovicemi směrem od Prahy 

 (1853 a 1861, Leonh.), druhdy také v Král. Oboře v Praze 

 (J. Kalmus; 1853, Leonh.). 



4. f. laxa n. f. 



Tenká, málo rozvětvená, chabá, světlezelená forma, přes 

 30 cm vys., s volně odstálými listy, jež bývají až 6 cm dl., 

 s články lodyžními 6 — 8 cm dl. Podobná habituelně zcela 

 N. opaca f. laxa. 



V tůni u Bečova v Rudohoří (na stanovisku halophyt- 

 ních rostlin). 



Jako zvláštní formu uvádí Leonhardi (1. c. Lotos, 1863) 

 /. antheridiis stipatis, která nachází se v herbáři Musea král. 

 čes. Antheridie jsou na stopce skoro stejně dlouhé nebo delší 

 než antheridium, podobně jako bwají u TolypeU. Tuto 

 zvláštní formu sbíral Leonhardi s dr. Breitenlohnerem 



