Monografická studie o českých parožnatkách. 81 



uě k tvoření hlaviček a dle dělení listů. Tohoto rozdělení fo- 

 rem N. gracilis použito i v této práci. Druhá řada forem he- 

 teromorfníeh v Cechách se dosud nevyskytla, jen první a třetí 

 (formae genuinae a simpliciores) . 



Z českých forem polymorfního tohoto druhu nejvýznač- 

 nější jsou tyto: 



I. Řada: Formae genuinae Mig. 



Hlavičky se vůbec nevyskytují, listy 3-krát dělené. 



1. /. normalis Leonh., Oster. Arml. p. 51. 

 Nejrozšířenější a nejhojnější forma, jejíž konečný člá- 



\ nek listu často 3-buněčný stejně dlouhý nebo delší nebo kratší 

 než předešlý článek listu. Často vyskytuje se v přechodních 

 formách k jiným formám. 



U České Kamenice (1853, Hrabal), v příkopech a od- 

 tokových stružkách rybničních v lese u Stráže (1855, 1861 a 

 1863, Leonh.), v lučním příkopě s hlinitým dnem pod Val- 

 deckým vrchem ku Konigswaldu v právo na silnici (Karl) , 



, vydaná v Braun, a Rabenhorst. Char. exs. Nr. 57, u Zlaté 

 Koruny na Šumavě (herb. musej.) , Antlberg v sev. Čechách 

 íšouta). 



2. /'. elongata A. Br. 



Velmi štíhlá a ozdobná forma, až 3 dm vys., hojně 

 rozvětvená, na listech s konečným článkem 3-buněčným, při 

 nevyvinutém třetím dělení často s posledním článkem 4 bu- 

 něčným., stejně dlouhým jako při normálním vývoji bývají 

 poslední 2 články dohromady, s listy kratšími než články 

 lodyžní. 



i V nádržce vodní v Liebigově zahradě v Liberci (Sieg- 



Imund). Byla vydána ve sbírce Braun, a Rabenhorst. Char. 

 ; exs. Nr. 58. 



3. /. longifolia A. Br. 



Listy poměrně velmi dlouhé (až 4 cm), delší než články 

 lodyžní (až 3 cm). Celkem forma nižší a hustější než předešlá. 

 ' Vyskytuje se obyčejně společně s /. normalis a tvoří s ní 



\ často přechodní formy. 

 I 6 



