Monografická studie o českých parožnatk^eh. 103 



jj pouhým okem zdá se úplně černé, 0,448 — 0,528 mm dl., 0,24 

 j až 0,32 mm sir. 



V odvodňovacích příkopech na loukách kolem Páterova 

 u Podolí blíže Bělé u Bezděze (1864, Hippeli v musej. her- 

 ^ báíi), silnější forma v ryhuíce před pilou u Rečkova blíže Ba- 

 jkova (1899 YiLH.). 



I Parožnatku tuto označil již sám Al. Braun v herbáři 



í Musea kr. čes. jako Ch. coniraria var. gymnophylla analogi- 

 ckou australské parožnatce Ch. Behriana A. Br. (ve Fragm. 

 i; eiiier Monograf. 1SS2 uvedena jako var. Ch. contraria, 1. e. 

 PvM3), jež jest silnější než Ch. lítppelUana a liší se ještě ji- 

 j nými podrobnostmi. Tato subspecies jest asi ve stejném po- 

 li měru ke Ch. contraria jako Ch. gymnophylla ke Ch. foetida 

 I a mohla by býti obdobně za samostatný slabší druh považo- 

 I vána. 



■-■* Jádro hnědé. 



a) Neokornatěný článek listu vždy kratší než po- 

 slední okornatěný článek. 



15. Ch. intermedia A. Braun ve Flor. krypt, badensis 

 ined, (inherb. 183G). 



I Leonhardi, Oster. Arml. (1864) p. 80 (ex parte — incl. 



' Oh. baltica); A. Braun, Char. v Kryptfl. v. Schles. (1876) p. 

 406; Braun-Nordstedt, Fragmente (1882) p. 151; Sydow, 



i Europ. Char. (1882) p. 62; Migula v Rabenh. Kryptfl. (1897) 



I p. 488; Synopsis Char. europ. (1898) p. 108. 



I Jest to střední druh mezi Ch. contraria a hispida, posled- 



\ nímu zevním tvarem nejpodobnější. Lodyha silná, 1 — IV2 "'''' 



* v průměru, asi 30 cm (i více) vys., málo rozvětvená; skoro 

 vždy inkrustovaná, šedavě až bělavě zelená. Okornatění dvou- 

 řadé, dosti pravidelné; hlavní žebra zřetelně převyšují vedlejší 



j na hranách s ostny buď krátkými bradavčitými, buď v nej- 



' hořejších přeslenech delšími, jehlicovitými, jednotlivými nebo 

 řidčeji po 2 ve svazečkách, v nejdolejších článcích vůbec bez 



' ostnů. Přesleny obyčejně 7 — 9ti listé. Listy se 6 — 8 články. 



i Obyčejně 4 — 5 prvních článků okornatěných, z nich nejčastěji 

 3 první s rozmnožovacími lístroji. Konečný článek neokorna- 

 těný, 1— 2buněčný, s poslední buňkou šídlovitou, celkem 



