Monografická studie o českých parožnatkách. 117 



ji vltavském směrem k Diastům v pramenu blíže Klecan u Pra- 

 Iky (1871, Děd.). 



13. f. condensata A. Br. (Ch. montana Schleich., Cat. 

 et Pers. Syn. II. p. 530.) 



Velmi nízká, ale při tom silná, stlačená forma. Lodyha 

 [ pravidelně nebývá přes 8 cm, spíše jen 5 — 6 cm vys. a 0,8 mut 

 tlustá, nemívá četné přesleny, spíše jest více rozvětvena. 

 -Články lodyžní jsou jen nepatrně delší než velmi tlusté listy. 

 Okornatění jest normální, na mladých článcích velmi zře- 

 telné, ostny malé, lupou viditelné. Listy a lístky neobyčejně 

 . tlusté, pročež přesleny zdají se velmi husté. Listy bývají po 

 I 7 — 8 v přeslenech, mají často 3 okornatěné a plodonosné 

 I články a neokornatěný, 2 — 3buněčný konečný článek, který 

 jest kratší než okornatěná část listu, dvakrát však delší než 

 poslední okornatěný článek. Lístky jsou na spodní straně 

 slabě bradavkovitě vyvinuté, na přední části sotva dvakrát 

 delší a polovičně široké než cystokarp, postranní mnohokrát 

 delší než cystokarp a stejně široké. Tak bývá v prvním líst- 

 kovém přeslenu, v dalších bývají lístky stále menši Jádro 

 i asi 0,48 mm dl., 0,32 mm šir., kaštanově hnědé. Rostliny silně 

 [ inkrustované. 



U dráhy u Pardubic (musejní herb.), v malém rybníce 

 TI Turnova (Děd.), v lučních příkopech u Hrdlořez u Prahy 

 (A. Eeuss fil. a JiRuš, 1863). 



B. Laxiores. 



Přesleny oddálené buď přímo odstávající, buď oblou- 



I kovitě vzad prohnuté, buď konvergující. 



I' 



14. f. normaUs Mig. v Rabenh. Kryptfl. (1897) p. 567. 

 j Tato nejrozšířenější forma dosahuje až 30 cm výšky; 

 f tenká, rostoucí ve volných trsech, normálně rozvětvená. Listy 

 I sahají skoro do polovice lody žních článků a bývá jich 7 — 8 v 

 ■ přeslenu. Okornatění zřetelné, ostny pak malé a řídké. Listy 

 í mívají nejčastěji 3 okornatěné a plodonosné články a 3buněč- 

 ! ný, neokornatěný konečný článek, který bývá skoro asi stejný 

 [ B okornatěnou částí. Vyskytují se však také na zakrnělých 



větvích listy jen s jedním okornatěným a plodonosným člán- 

 kem, krom toho pak s vícebuněčnou neokornatěnou špičkou, 



