[22 II- Dr- Jan Vilhelm: 



nech přesahují delší listy vzhůru obrácené přes listy kratší 

 vyšších přeslenů a tak vzniká nahloučení listů s četnými 

 dlouhými lístky, jež zakrývají lodyhu. V doleních přeslenech 

 listy často od lodyhy odstálé nebo mírně na zad zahnuté, až 

 2 cm dl. Okornatění pravidelné, bradavkovité ostny pod lu- 

 pou dobře patrné, palistov)' věnec zřetelný. Listy mají 3 

 okornatěné a plodonosné články a asi stejně dlouhý a o málo 

 tlustší 3buněčný neokornatěný konečný článek. Lístky na 

 spodní straně zakrnělé, přední a postranní značně dlouhé (až 

 11/2 cm) a tlusté. 



V odtokové strouze pod rybníkem Močickým u Kosořie 

 blíže M], Boleslave (1911, Yilh.), Vršovice (v herb. musej. 

 jako Ch. tuberculata 1840 Opiz), rybník Nečas u Břístve blíže 

 Rožďalovic (1913, Baudyš). 



20. f. hrevifolia Mig. v E-abenh. Krypt. Fl. (1897) p. 580. 



Velmi krátkolistá a protáhlá forma s lodyhou 1 mm 

 (i více), asi 25 cm vys., prostředně rozvětvená. Lodyžní člán- 

 ky jsou nestejné, 2 — 6 cín dl., listy nejvýše 5 mm dl., často 

 i kratší, dosti však tlusté. Okornatění přes silnou inkrustaci 

 dosti zřetelné, ostny silně vyvinuté, ale nejsou tuze dlouhé 

 a přiléhají k lodyze. Listy mají 3 — 4 články velmi krátké, 

 okornatěné a často také plodonosné a 3 — 4buněčný, neokorna- 

 těný konečný článek, jehož buňky nejsou u českých rostlin 

 soudkovitě stlustlé, jak udává Migula (1. c), nýbrž stejně asi 

 tlusté jako ostatní velmi krátké, často obě poslední skoro iso- 

 diametrické. Konečný článek jest kratší než okornatěná část 

 listu. Lístky na sípodní straně listu m^alé, bradavkovité, na 

 stranách skoro stejně dlouhé, v předu trochu delší než cysto- 

 karp. U českých rostlin antheridie 0,29 mm, v průměru, cysto- 

 karpy podlouhle kulaté, 0,65 mm dl., 0,36 mm šir. Jádro 

 hnědé. Migula udává rozměry jádra: ca 0,5 mm dl. a 0,35 mm 

 široké. 



V odvodňovacích příkopech na více niístech na všetat- 

 ských lukách u Vavřince směrem k Mělníku (1902, Vilh.). 

 Sem možno i zařaditi formu s konečným článkem, málo tlust- 

 ším než část okornatěná, s lístky pak delšími než cystokarp, 

 rostoucí v tůni za cukrovarem podle železničního náspu u 

 Oužic blíže Kralup n. VI. (1895, Tocl). 



