Mouog-rafieká studie o českých parožnatkách. 123 



;^J. /. pseudocontraria Mig. v Eabenh. Krypt. Fl. (1897) 

 |p. 578. 



Tato forma poněkud připomíná habitem Ch. contraria, 

 15 — 20 cm vys., tvořící dosti rozvětvené husté keříky. Lodyžní 

 články ani uprostřed lodyhy nebývají nikdy dlouhé, asi jen 

 |2 cm, ke špičce značněji ještě kratší. Listy bez ohledu na mla- 

 fdé, dosud nevyvinuté, velmi pravidelné, 1 cm dl., často po 8 

 V přeslenech, na špičce slabě nahoru zahnuté, ostatně však 

 poněkud odstávající. Lodyha jest poměrně k délce tenká, slabší 

 než obvykle u Ch. foetida. Okornatění jest silně vyniklé, velmi 

 stočené; v hořeních částech zvláště vystupují zřetelně vedlejší 

 žebra. Ostny jsou krátké a leží těsně na buňkách okornatění, 

 takže jen pod mikroskopem jsou paitrné. Listy mají obyčejně 

 ?i okoruatěné, plodonosné články a neokornatěný sterilní ko- 

 iaečný článek malý, tupě zaokrouhlený. Nejdelší lístky plodo- 

 iaosných listů jsou dvakrát delší než cystokarp, postranní málo 

 kratší, na spodní straně sotva vyvinuté. Jádro jest světle 

 hnědé. 



Y rybníčku v oboře u Strassdorfu u Dokes (1867, Šouta). 



22. /'. imsiUa (Lasch.) Mig. v Rabenh. Krypt. Fl. (1897) 

 |p. 584. 



Malá, nízká a štíhlá forma. Bývá jen asi 5 — 6 on vys., 

 lodyhy asi 0,4 — 0,5 mm v průměru tlusté. Články lodyžní jsou 

 30tva 1 cm dl., listy až 6 mui dl. Rozvětvení je zvláště v dolení 

 básti dosti velké, také vyrůstají četné lodyhy z půdy, jež tvoří 

 pak hustý trs. Silná inkrustace vadí snadnému rozpoznání 

 ■charakteru okornatění, na jednotlivých článcích podaří se jen 

 při silnějším zvětšení rozlišiti hlavní a vedlejší žebra. Ostny 

 íjsou malé, krátce elipsovité a bývají dosti husté (na nejhořej- 

 ších článcích). Palistový věnec jest prostředně silný, ale vždy 

 ještě silnější než ostny. Listy mívají 2 — 3 okornatěné a plodo- 

 jQOsné články a konečný článek neokornatěný 2 — 3buněčný, 

 jenž jest kratší než okornatěná část listu. Lístky jsou málo 

 tenší než lodyha, na spodní straně zakrnělé, v předu a na stra- 

 tiáeh asi stejně dlouhé nebo kratší, zřídka i o málo delší než 

 pystokarp. Jádro tmavohnědé, u českých rostlin 0,39 m))i dl. 

 p,28 )in}) sir. 

 ■ V údolí říčkv Bělé u Bělé u Bezděze (1864, Hippeli). 



