134 II- Dr. Jan Vilhelm: 



20. Ch. hispída Linné, Flor. Suec. (1745) p. 428. 



Leonhaedi, bohm. Ciiar. (1863) p. 16; Oster. Armlť 

 (1864) p. 67; A. Braun, Kryptfl. v. ScMes. (1876) p. 407^1 

 Braun-Nordstedt, Fragmente (1882) p. 171; Sydow, Europii 

 Char. (1882) p. 80; Migula, Char. v Rabenh. Kryptfl. (1897; 

 p. 624; Synopsis Char. europ. (1898) p. 137; Art. Můllee 

 Beitr. z. Ken. v. Ch. hispida (1907) p. 1—36. 



Naše největší a nejistatnější parožnatka, ode všech ostat 

 nich druhů na první pohled se lišící tlustou lodyhou. Rosti 

 ve volných trsech na dně tůní polabských a jest vždy hojni}, 

 inkrustována vápnem. Lodyhy celkem bývají málo rozvětvei 

 né, 20 — 50 cm vys., zelenavé, bělavě nebo žlutavě šedé. Okor 

 natění lodyžní mohutné a často zkroucené, na němž zbrázděn 

 jest pouhým okem viditelné. Hlavních a vedlejších žebe]i| 

 jest dvakrát tolik, co listů v přeslenu. Vedlejší žebra jsmf 

 poněkud výše a ostny na hlavních žebrech zdají se jako vy 

 stupující z rýh, což nejlépe může se pozorovati na mladýctj 

 článcích, jež nejsou inkrustované. Při bujném vzrůstu velicf 

 často okornatění lodyžní uprostřed článku se zkroutí a vzedme 

 a od buňky článkové se oddálí stranou. Ostny nejčastěji p( 

 3 z uzlin na hlavních žebrech, zřídka více nebo méně, ňzkén 

 špičaté, jehlicovité. V přeslenu 9 — 11 listů, obyčejně 10, tuti 

 hých, poněkud na koncích vzhůru zahnutých k lodyze, se 7 — í 

 články, z nichž 4 — 7, obyčejně 5 — 6 okornatěných. Konečný 

 článek neokornatěný, 2 — 3buněčný, jest zkrácený a nebývř' 

 delší než poslední okornatěný. Ve všech listových uzlinácl 

 jsou lístky 2 — 3 mm dl., 0,3 — 0,5 mm šir., u sterilních uzlii 

 listových dokola, na vnější straně listu vždy slabě ji vyvinuté' 

 v plodonosných uzlinách obyčejně jen na vnitřní straněi! 

 kdežto na vnější straně listu bývají zkrácené nebo docek 

 potlačené jako bradavky nebo neviditelné. Palistový věner 

 dvouřadý, silně vyvinutý a pouhým již okem zřetelný. Jedno i 

 doma rostlina má na prvních 3 — 5 uzlinách listových nži 

 vnitřní straně listu jedno antheridium pod jediným cystof 

 karpem, Antheridie prostředně veliké, pěkně červené, 0,4 as, 

 0,5 mm, v průměru. Cystokarpy velké, podlouhle vejci té, 1,1 aíi 

 1,2 mm dl., 0,6 — 0,75 mm šiř., se 13 — 15 závity obalných bu 

 něk. Korunka cystokarpu poměrně velká, na konci poněknč 



