136 11. Dr. Jan Vilhelm: 



zkrucuje a od ní oddaluje. Dle mého náhledu jest poměry 

 okornatění velice těžko stanoviti a jest nutno bedlivě prohled- ( 

 nouti lodyhy aspoň lupou, ne-li pod mikroskopem při slabšími 

 zvětšení, úplně vyvinuté rostliny, a tu snadno pak nalezneme 

 poměry na okornatění udané Migulou. To shledal jsem na. 

 rostlinách českých a proto také jsem se přidržel tohoto znaku. 

 A, Braun roztřídil formy Ch. hispida dle tvaru a ve- 

 likosti ostnů vzhledem k tlouštce lodyhy, jehož příkladu ná- 

 sledoval i MiGULA, ač neuznává tento znak za příhodný, ale 

 jen z nouze, poněvadž nezná jiného lepšího znaku, přiklonil 

 se k rozdělení forem dle Braunovy methody. Leonhardi 

 také přidržel se rozdělení forem dle Brauna, ač podotýká, že 

 viděl často jen slabší formy u tohoto druhu. Jest jisto, že 

 nejen na témže stanovisku rostou formy s delšími i kratšími 

 ostny než průměr lodyhy, ale také na témže individuu nalez- 

 neme v hořejších článcích lodyhy delší a hustější ostny, oba- 

 lující téměř úplně lodyhu, kdežto v doleních jsou jen roztrou- 

 šené, často na způsob bradavek vyvinuté ostny nebo dokonce 

 vůbec žádné, takže okornatění jest úplně bez ostnů. Z toho 

 dá se souditi, že tutéž rostlinu, kdyby byla rozlomena v polo- 

 vici, zařadili bychom dle klíče Braunova a sice hoření část 

 mezi /. macracantha (s delšími ostny) a dolení mezi /. micra- 

 cantha (s kratšími ostny než průměr lodyhy), což není mož- 

 né. Ostatní formy jsou jen vzrůstové a pocházejí obyčejně ■• 

 jen z určitého stanoviska. Tak podobně nalezneme na téže 

 rostlině dvě různé t. zv. formy vzrůstové, rostla-li ve dvou 

 vegetačních periodách, a byly-li podmínky vnější v různém i 

 ročním období změněné. Proto nelze uznávati roztřídění fo- 

 rem dle délky ostnů u tohoto druhu. 



V Cechách rostoucí Ch. hispida neposkytuje zvlášť od- 

 chylné formy, protože celkem stanoviska její zde jsou velice 

 podobná. Jsou to tůňky a příkopy luční, nehluboké, ve střed- 

 ním Polabí. I v rašelinné vodě kyselek polabských se jí daří : 

 dobře. Obyčejně roste ve společnosti Ch. aspera, fragilis, foe- 

 tida a j. Jen zvláštní variety, dosti samostatné, vyskytují se ; 

 v Čechách, jež jsou zvlášť uvedeny. Jinak zeměpisné rozší- > 

 ření tohoto druhu sahá po celé Evropě, Asii a Africe. 



V příkopě dráhy u Netřeb blíže Oužic u Kralup n. Vit. 

 ÍJirsák), v tůni mezi křižovatkou dráhy v nádraží v Nerato- 



