144 II. Dr. Jan Vilhelm: 



Fragmente (1882), p. 174; Sydovv, Europ. Char. (1882), p. 85; 

 MiGULA, Char. v Rabenh. Kryptfl. (1897), p. 655; Synopsisi 

 Char. europ. (1898), p. 140. 



Útlá a málo rozvětvená parožnatka, jen 10 — 25 cm vys.,> 

 hojně ostny posázená, zelenavá až šedězelená, více nebo mé-i 

 ně vápnem inkrustovaná. Zvláštním znakem pro tento druh 

 jsou bílé, kulaté, jednobuněčné bambulky, naplněné zásobní- 

 mi látkami, na rhizoidech, řidčeji na doleních uzlinách lodyž- 

 uích. Bývá jich vždy několik blízko sebe (2 — 4), a mívají asi 

 1 mm v průměru. Když rostlina se v zimě rozpadne, tu po- 

 skytují na jaře výhonkům vyrůstajícím z doleních zachova- 

 ných uzlin výživné látky. Bambulky vyskytují se jen na koncil 

 léta a na podzim, na jaře a záhy v létě jich nenalezneme. 

 Články lodyžní jsou 1 — 2 cm dl. V přeslenu 7 — 10 listů, s 5 — 7 

 články, z nichž všechny jsou okornatěné až na poslední 1 — 2- 

 buněčný článek. Plodonosné uziliny na listech obyčejně 3, 

 zřídka 4. Lístky kolem celé uzliny vyvinuté, na vnitřní straně 

 obyčejně delší než rozmnožovací ústroje. Okornatění lodyhy 

 jest trojřadé. Vždy mezi dvěma hlavními žebry jsou dvě' 

 vedlejší žebra. Všech žeber dohromady bývá přibližně asi 

 třikrát tolik, co listů v přeslenu. Ale tento případ jest vzácný 

 a často bývá žeber menší počet než trojnásobný, ale vždy 

 větší než dvojnásobný, podobně jako u Ch. fragilis. Někdy 

 ztěží při určování dá se dokázati trojřadost okornatění u to- 

 hoto druhu a jest potřebí více individuí prohlédnouti. Ostny 

 četné, jednotlivé na hlavních žebrech, jemné a tenké, jehlico- 

 vitě špičaté, jednobuněčné, dosti dlouhé a poněkud na konci 

 zahnuté, mimo to velice zřídka ve svazečcích nejvýše pohro- 

 madě po 3. Ostnitost lodyhy nebývá však na všech článcích 

 lodyžních často stejná. Palistový věnec silně vyvinutý, dvou- 

 řadý, hoření palisty obyčejně delší. Rostliny dvoudomé. 

 Antheridie velké, jednotlivé, světle červené, 0,55 — 0,75 mm 

 v průměru. Cystokarpy poměrně malé, podlouhle vejlčité, ■ 

 0,75 — 0,9 mm, dl., 0,4 — 0,55 mm šir. Korunka krátká a ši- 

 roká, uťatá, buňky její špičaté a od sebe oddálené. Jádro jest; 

 podlouhle vejčité, 0,5 — 0,65 wm dl., černé, s 11 — 14ti slabými i 

 Tupými lištnami. 



Jádra uzrávají v létě. Rostliny vytrvalé udržují se nai 

 stanovisku a rozmnožují se také podzemními bambulkami. 



