MouogTafická studie o českých parožnatkáeh. 145 



Rozšíření tohoto druhu jest v Evropě dosti rozsáhlé, ale 

 všude vyskytuje se roztroušeně; mimo Evropu ještě v Africe 

 a v sev. Americe. V Čechách nachází se ve sladkých i slaných 

 vodách, zvláště v mělkých kalužích a tůních, rybnících, v od- 

 vodňovacích stružkách na rašelinách hlavně v Polabí a v sev. 

 Čechách. 



Eozlišení forem Cli. aspera jest dosti obtížné, neboť 

 stálý znak pro jednotlivé formy nelze přesně stanoviti. Tak 

 Á. Braun, Leonhardi a Migula stanovili formy hlavně dle 

 velikosti ostnů. Migula (1. c. p. 661) rozlišuje 2 řady forem: 



I. Ě a d a : Formae longíspinae. 



Ostny stejně dlouhé nebo delší než tlouštka lodyhy. 



II. Ř a d a : Formae brevlspinae. 



Ostny kratší než tlouštka lodyhy. 



V Čechách tento druh má celkem málo stanovisek a ještě 

 tyto jsou velice si podobné, proto nemá tak značnou variabil- 

 nost jako v krajinách, kde také vyskytuje se ve větších jeze- 

 rech i v brakických vodách moří. 



Celkem mohou se u nás rozlišiti 3 formy: 



1. /. longispina Mig. v Rabenh. Krypt. Fl. (1897), p. 661, 

 Rostliny střední velikosti, 10 — 25 cm vys. Ostny velmi 



četné, 2 — 4krát delší než tlouštka lodyhy (pouhým okem jako 

 jemné chmýří viditelné), lístky 2krát delší než rozmnožovací 

 ústroje. Palisty málo jen kratší než ostny. Málo jen inkru- 

 stovaná. 



V jílovitých močálech u cesty od Sadské k Nymburku 

 v čisté vodě v množství (1883, Velen.) , u Kostomlat u Nym- 

 burka (1880, Polák), v tůni mezi křižovatkou drah na ná- 

 draží v Neratovicích a v tůňkách blíže nádraží neratovické- 

 ho (1901, ViLH.), v tůni za cukrovarem u Oužic k Netřebům 

 (1880, ČELAK.; 1895, Tocl), v odvodňovacích stružkách na 

 rašelinách severočeských u Podhráze blíže Dokes (1901, 



ViLH.). 



2, /. b7^evispina A. Br. 



Tenká a málo rozvětvená, málo inkrustovaná, 10 — 15 cm 

 ^Ts. Ostny krátké, tlusté, tupé i delší jsou nestejnoměrně 

 roztroušené, na někter^^ch článcích lodyžních hustější. Člán- 



10 



