Monografická studie o českých parožnatkách. 147. 



ky lodyžní 1 cm d\., listy 0,5 cm dl. Palistový věnec pěkně 

 vyvinutý, palisty o málo kratší než u předešlé formy. Lístky 

 delší než rozmnožova(3Í "ástroje. 



Již Opiz sbíral tuto parožnatku ve formě brevispina v 

 rybníce Rozkoš u Bohdanče. "Úlomky její smíšené s Ch. fra- 

 gilis a foetida označil ve svém herbáři jako »Ch. aspera Willd. 

 c. tenuifoUa9«. Leonhardi tyto úlomky důkladně prohlédnul 

 v herbáři musejním a přesvědčil se o správnosti určení 

 Opizova (1, c. Oester. Arml. p, 86). Úlomek nachází se v her- 

 báři musea král. ces. Později také sbíral Čelakovský tuto 

 formu ve slané vodě v příkopě u dráhy blíže Oužic a Netřeb 

 (1875). Ve vysýchající kaluži u dráhy u Netřeb blíže Oužic 

 (Jirsák; 1899, PoDP.). 



3. /. hrevifolia n. f. 



Drobná, inkrustovaná forma, 5 — 15 cm vys., s podzem- 

 ními dlouhými články, málo ostnitá. Ostny krátké a tlusté. 

 Články lodyžní á — 8 mm dl., listy 3 — 5 mm dl., lodyha jen 

 0,25 mm tlustá. Palistový věnec zřetelný. Lístky delší než 

 rozmnožovací ústroje. 



V rybníce před pilou v Rečkově u Bělé u Bezděze smě- 

 rem k Bakovu (1899, Vilh.). 



b) Druh jednodomý. 



a) Hlavní žebra i vedlejší stejně silně vyvinuta, úplně 

 bez ostnů nebo bradavek. 



23. Ch. fragilis Desvaux v Lois bot. Not. (1810), p. 137. 



S v n. : Ch. pulchella Opiz, Boheim's phan u. krypt. Gew. 

 (1823), p. 134. 



Leonhardi, bohm. Char. (1863), p. 17; Oester. Arml. 

 (1864), p. 88; A. Braun, Char. v. Schles. (1876), p. 410; 

 Braun-Nordstedt, Fragmente (1882), p. 181; Sydow, Europ. 

 Char. (1882), p. 94; Migula, Char. v Rabenh. Kryptfl. (1897), 

 p. 722; Synopsis Char. europ. (1898), p. 158. 



Nejhojnější a nejrozšířenější parožnatka vedle Ch. 

 foetida v Čechách, ode všech jiných druhů snadno se roze- 

 znává již na první pohled svým zvláštním vzezřením, t. j. 

 štíhlostí lodyhy, délkou článků lodyžních, dlouhými listy 



10* 



