148 II- Dr. Jan Vilhelm: 



tí lístky téměř pouhým okem neviditelnými, bez ostnů na 

 okornatění, jež složeno jest z jemných, stejných žeber, takže 

 se zdá ňplně hladké, nezbrázděné. Rostlina normální, 20 až 

 30 cm vys., poměrně tenká, v některých formách nižší a útlá 

 nebo statnějiší až přes V2 ^w vysoká, ve volných nebo tlustých 

 trsech, nikdy mnoho rozvětvená, pěkně zelená (jako Nitelly), 

 tmavě zelená až skoro černá, jemně inkrnstovaná vápnem 

 a f)otom hnědě zelená, někdy černavá, za sucha bělavě hnědá 

 a skoro vždy lámavá. Lodyha tuhá, poměrně tenká a štíhlá 

 s líplně vyvinutým trojřadým okornatěním. Mezi dvěma 

 hlavními žebry vždy dvě vedlejší žel)ra stejně tlustá, jemná. 

 Bez lupy zdá se okornatění lodyhy úplně hladké, uzlinné l)uň- 

 ky hlavních žeber pod mikroskopem téměř neviditelné, bez 

 ostnů. Hlavních a vedlejších žeber asi třikrát tolik, co listů 

 v přeslenu. Ovšem tento počet jest ideální a nejčastěji bývá 

 jen více žeber vyvinuto než dvojnásobný počet listů. V pře- 

 slenu 6 — 9 listů, obyčejně jen 7 — 8, poměrně dlouhých, ten- 

 kých, tuhých s 5—8 dvouřade okornatěnými články. Poslední 

 článek listový s 1 — 1 holými, neokornatěnými buňkami. Líst- 

 ky v uzlinách listu všeobecně u tohoto druhu málo vyvinuté, 

 na vnější straně listu úplně scházejí nebo jen jako málo vyční- 

 vající bradavky patrné. Obyčejně jen asi 4 lístky, dle forem 

 deíší nebo kratší než cystokarpy. Ve sterilních přeslenech 

 listy bez lístkových uzlin. Palistov}^ věnec dvouřadý, slabě 

 vyvinutý; palisty malé, jen jako bradavky viditelné. IJ ně- 

 kterých hoření kruh palistový více vyvinutý než dolení. 

 Druh tento jest jednodomý, na prvních 3 — 4 uzlinách listo- 

 vých na vnitřní straně obyčejně jako antheridium pod jedno- 

 tlivýTn cystokarpem. Antheridie malé, světle červené, 0,3 mm 

 v průměru. Cystokarpy kulatě nebo podlouhle vejčité, 0,8 až 

 1,1 mm dlouhé, 0,6 — 0,7 mm sir., s 15 — 16ti silnými závity 

 obalných buněk. Korunka cystokarpu malá, se vzpřímenými 

 nebo řidčeji odstávajícími na špičce buňkami. Jádro podlouhle 

 vejčité, 0,5 — 0,7 mm dl., s 12 — 14ti ostrými, slabě vyčnívají- 

 cími lištnami a krátkými trny na dolením konci. 



Jednoletá i vytrvalá rostlina podobně se ve£?etativně 

 rozmnožující jako Ch. foetida. Přes zimu dolení části zejména 

 lodyžní uzliny v bahně vzdorují mrazům a na jaře vyhánějí 

 z těchto větevní výhonky. Jádra uzrávají v létě a na podzim. 



