o biochemické variaci mikroba Bacillus bulgaricus. 3 



k účeiům léčivým, považoval jsem další studium obou mikrobů 

 za důležité. 



K pokusům dodána mmě byla čistá kultura bacilla bul- 

 harského prof. Mečnikovem; ferment proteolytický vzat byl 

 přímo ze zásilky Effrontovy. Výsledky pokusů, zejména těch, 

 jichž detaily obsaženy jsou v části experimentální, vedly 

 k těmto poznatkům: 



1. V chování obou mikrobů konstatovány byly značné 

 rozdíly již při volbě prostředí výživného. Kdežto ba- 

 cili Effrontův roste výborně ve všech obvyklých prostředích, 

 pravý bacillus bulgaricus jest v té příčině velice vybíravý. 



Tak vroztocíchcu kru prostých, jinak příznivě 

 j složených, typický mikrob vůbec neroste, neboť jest kultura 

 I mikroba tohoto bez cukru nemyslitelná. Pro proteolytického 

 li mikroba Ef frontová není přísada cukru nevyhnutelná; již 

 i v roztocích samotného peptonu v destilované vodě roste dobře 

 ' a tvoří hojné pokožky. 



Povaha cukru jest pro existenci pravého bacilla 

 řyoghurtu rozhodující. Nejlépe osvědčuje se glukosa, galaktosa 

 I a laktosa, ač i levulosa a mannosa jsou zkvasitelny, kdežto 

 is^acharosa a maltosa jsou k přípravě jeho výživných půd na- 

 prosto nezpůsobilé; b. Bertrandův nedovede cukrů těch zužit- 

 kovati ani u přítomnosti jiných zkvasitelných cukrů, jak pro 

 i glukosu a laktosu dokázal Margaillan (Comptes rendus de 

 irAcadémie des Sciences, Paris 1910, 150, 45) . — Také Effron- 

 tův bacili nedovede štěpiti sacharosy, za to však maltosu ata- 

 jkuje energicky (za 48 dní 144-5 mg, t. j. 40%) a zachovává 

 v cukerném tom roztoku svou aktivitu i po několik měsíců. 



2. Bacillus bulgaricus vyžaduje vedle vhodného cukru, 

 (zejména v prostředích umělých, ještě přísadu uhliči- 

 |t a II u vápenatého, jenž nejen neutralisuje škodlivý vliv 

 I přebytečných kyselin, ale i jinak ještě kulturu podporuje, 

 [takže jiuATni uhličitany nahraditi se nedá. Uhličitan hořeč- 

 inatý ani zinečnatý tak příznivě nepůsobily, primární fosfo- 

 jrečnan vápenatý však i bez uhličitanu působil velmi příznivě. 

 'iJvážíme-li dále, že mléko jest přirozeně bohato sloučeninami 

 jvápenatými a že jest to jediné prostředí výživné, jež i bez 

 'přísady uhličitanu vápenatého jest výborně způsobilé ke kul- 



