o biochemické variaci mikroba Baeillus bulgaricus. 15 



i kontrolních 4-09 g Wktosy. Z toho 0-313 g připadalo na re- 

 dukující cukr, který obsažen jest již ve výtažku sladovém. 

 Zajímavo jest, že cukr tento může býti za určitých okolností 

 : žkvašen; mikrob bulharský zkvašuje jej jen v roztoku lak- 

 ; tesy (tab. IV.) , kdežto v roztocích glukosy cukr výtažku 

 sladového zůstává nedotčen (tab. VII.). 



Srovnáme-li pokusy konané v umělém prostředí s po- 

 \ kusy předcházejícími vidíme, že mikrob Bertrandův nepro- 

 :; vádí tu rozklad laktosy tak rychle jako v mJéce s uhličita- 

 ; iiem vápenatým, a že tu také dříve hyne, kdežto pro mikroba 

 Effrontova jest umělé prostředí s laktosou velmi vhodné, 

 [ ano právě tak dobré jako mléko. Jinak poměr mezi zkva- 

 ' šeným cukrem a z něho utvořenou kyselinou mléčnou ne- 

 I utrpěl změnou prostředí. Ani v jediném případě nebyla po- 

 1 pórována tvorba pokožek a ;spor u mikroba Bertrandova, 

 i přes to, že po vymizení cukru byly roztoky dále ještě 2 mě- 

 '' sice pozorovány. Baeillus bulgaricus z prostředí umělého do 

 '- mléka přenesen koaguloval normálně, vyrobil mnoho kyse- 

 liny a převedl v roztok jen nepatrné množství kaseinu. Po 

 1 úplném vymizení cukru mikrob brzo hyne a koagulace 

 I v mléce vůbec se nedostavuje. V roztoku peptonu nikdy ne- 

 ! bylo docíleno vzrůstu mikroba bulharského, vyňatého z umě- 

 \ lých prostředí, laktosu obsahujících. Podržuje tedy mikrob 

 ; Bertrandův svých vlastností a nemění ise v mikroba proteo- 

 ; lytického, ani když dodržíme podmínky Effrontovy. Také 

 mikrob EIffrontův (tab. VI.) jakéhokoliv stáří choval se 

 ' vždycky stejně: rostl v roztoku peptonu a po koagulaci ata- 

 ' koval kasein mléka velmi energicky. 



Zvláště zajímavé jsou výsledky pokusů, jež provedeny 

 ' byly se 600 cm^ podobně složeného roztoku, který obsahoval 

 \ 24-54 g laktosy, z toho 1-878 g redukující substance, obsažené 

 i ve výtažku sladovém. Aby zejména při mikrobu bulharském 

 i roztok stýkal se gen malým povrchem se vzduchemi, byly 

 baňky až do hrdla roztokem naplněny. Konstatoval jsem to- 

 tiž v souhlasu s Cohendym (1. c), že baeillus bulgaricus jest 

 i fakultativ, libující si v anaerobiose, kdežto tvoření pokožek 

 ' n mikroba Effrontova nasvědčuje naopak zálibě pro aero- 

 • biosu. Pěstujeme-li mikroba bulharského ve vysokých vrst- 

 vách živných roztoků s malým povrchem, roste vždy dobře, 



