18 XIl. Dr. Otakar V. Srdínko: 



ba větší, vazivo pericbondrální. Ossifikace začíná primární 

 metaplasií vrstvičky perichondria na pleurální ploše chru- 

 pavčitého žebra, kterážto metaplasie rozšiřuje se kol celého 

 obrysu příčného řezu žebra, postupujíc současně od prostřed- 

 ku chrupavčitého žebra ku konci sternálnímu i vertebrálnímu. 

 K této primární metaplasií přistoupí teprve sekundární neo- 

 plasie kosti na podkladě vaziva. Jakmile se vytvořil metapla- 

 stický proužek kostní, rozestoupí se pericbondrium ve 3 zóny, 

 zónu osteogenní neboli vnitřní, zónu řídkého vaziva, intra- 

 perichondrální neboli střední, a zónu hustšího vaziva neboli 

 zevní. Mezi tím chrupavka se teprve připravuje k účasti na 

 ossifikaci. Kost pericbondrální vytvořuje výběžky pro hoření 

 a dolení hranu a otvírá se okénkem a později vrátky na stra- 

 nu pleurální, takže vzniká typické stadium po dlí o vy. Pozna- 

 menati sluší, že v pozdější době a sice v 7. měsíci vývojovém 

 možno zjistiti, že pericbondrální kost roste do periferie meta- 

 plasticky a teprve na kost vytvořenou metaplasticky přímo 

 z vaziva přirůstá další vrstva kosti, vytvořená osteoblasty. 

 O vzniku lesklého proužku při ossifikaci dlouhých kostí zmi- 

 ňuje se na podkladě pozorování ossifikace u mřenky, mloka, 

 ptáků, ssavců i člověka Janošík, který považuje rovněž první 

 vrstvičku pericbondrální kosti za metaplastickou bez účasti 

 tkaniva losteoidníbo. 



Rovněž u některých nižších obratlovců popsána byla 

 stadia při vývoji žeber, která upomínají na poměry zjištěné 

 mnou u člověka. Tak Schauinsland zjistil u Sphenodona, že 

 žebro ossifikuje pouze pericbondrálně a enchondrální ossifi- 

 kace během embryonálního života že vůbec nenastupuje. 

 Rovněž u želv bylo zjištěno C. K. Hoffmannem, že zvápena- 

 tělá chrupavka žeberní jest úplně resorbována. 



Enchondrální ossifikace nastupuje u člověka v žebrech 

 až v druhé polovici embryonálního vývoje, při čemž se pozo- 

 ruje jednak změna architektury chrupavky, jednak změna 

 reakce tkáně chrupavkové. 



Trámce základní hmoty v chrupavce embryonální jsou 

 nepravidelně uspořádány. Chystá-li se chrupavka k ossifikaci 

 nebo k destrukci, pozorujeme vytvoření orientace trámců ve 

 směru dorso-ventrálním. Tato orientace však blíže k hranici 

 destrukční nebo ossifikační opětně se ztrácí. Orientace ve 



