XIV. 



o zkoumání radioaktivity methodou 

 absorpčních křivek. 



Prof. Dr. Bohumil Kučera. 



(S 2 obrazci v textu). 

 (Předloženo v sezení dne 1. května 1914). 



Velmi často stojí fysik a snad i mineralog před úlohou 

 arčiti radioaktivitu nějaké látky, na př. minerálu nejen po 

 stránce kvantitativní, nýbrž i po stránce kvalitativní, to jest, 

 má se \^sloviti i o charakteru záření, které látka vydává. Do- 

 sud známé předpisy ucí stanoviti množství radia ve zkou- 

 mané látce áe nacházejícího z množství emanace, které se ve 

 známé době v látce vytvoří nebo které v ní je radioaktivní 

 rovnováze s celkovým množstvím látky aktivní. Stanoviti 

 kvantitativně emanaci v látce pevné, jako jest minerál, pří- 

 nio, bylo by úlohou velmi obtížnou, ježto takovéto látky ok- 

 kludují emanaci vzniklou uvnitř, stejně jako činí i samy ra- 

 dioaktivné praeparáty v tuhém skupenství. Tak jest známo, 

 že na př. radiumbromid ve tvaru prášku z drobných krystal- 

 itů okkluduje ze vznikající emanace asi 99% až 99-5%, vy- 

 !>oustěje do okolního plynu zbytek pouhé 1% až jen 0-5%, 

 luzný dle vlhkosti a teploty vzduchu. Kdyby toto číslo bylo 

 přesně známým, bylo by ovšem možno odvésti plyn do ioni- 

 sační komory a známými methodami množství emanace sta- 

 noviti. Ale i tak bylo by lze postupovati pouze u látek, obsa- 

 hujících značnější množství radia, které by produkovalo do- 

 statečné množství emanace, aby i jen 1% z ní bylo dostatečně 

 přesně měřitelným. Tomu zpravidla tak není, a proto taito 



Věstník ki-ál. české spol. nauk. Třída II. 1 



