•Vývoj křídel hmyzu. 5 



jsou tak zbytky dutiny tělesné. Je toho mínění, že lympha 

 vniká do prostorů mezi buňkami lamellovými, ale nemá k to- 

 mu dosti důkazů a dokladů. 



Pozdější autoři G. E. Adolf a van Eees (1889), a to 

 hlavně poslední, pevně a na jisto rozhodují o tom, že imagi- 

 nální terěky vznikají hypoderrnálně a to tak, že nejdříve se 

 hypodermis vchlipuje do dutiny tělesné, pak se opět utvoří 

 záhyb a hypodermis se vyehlípí ven. Eees pozoroval v křídie 

 tuková a lymfatická tělíska, která již 1885 od Kowalewsky- 

 ho a později od Scháffera (1889) byla popsána. Myslí, že 

 pronikají základní biánu a tak se dostáva.jí do křídel. 



Vznik základní blány vykládá hypodermálně a ne tedy, 

 jak Semper říkal, že povstává z mesodermu. Dále uvádí, že 

 žilky jsou zbytky' dutiny tělesné a žebra křídel klade ve spo- 

 jitost s tracheami, kteréžto prý se přeměňují v žebra. 



Roku 1890 zabýval se ^'^erson vývojem motýlích křídel 

 u Bombyx a nasel imaginální terěky na velmi mladých lar- 

 vách; vyslovil nepotvrzenou a nijak odůvodněnou domněnku, 

 že by imaginální terěky vznikaly z přeměněných stigmat ru- 

 dimentních; Bonsdorf (1890) u Coleopter všímal si hlavně 

 poměru í". zv. žilek v krovkách. 



Důležitější význam má J. Carriére a O. Búrcer 

 (1897) ; tito podali práci o Chalicodoma muraria, kde popisují 

 na truskách imaginální terěky jako jednoduché stluštěniiiy 

 hypodermální; před nimiž již pak i Mayer (1896) uvádí, že 

 imaginální terěky jsou jednoduché záhyby hypodermis. 



Vývojem křídla u brouků zabýval se E. Krůcer (1898). 



Bére zřetel hlavně k vývoji krovek, kteroužto otázku 

 pracovali též Kolbe (1885), jenž považuje prostory mezi 

 teěkováním (Punktstreiíen) na krovkách brouků za rudi- 

 mentní žebra nebo žilky, Dewitz (1878), Bonsdorf (1890), 

 Hoffbauer (1897), O. Heer (1897), Adolf (1889) a m. j. 



Krůger prováděl svoji práci na Tenebrio inolUor, 

 Lema asparagi a Lema merdigera. Rozhodně odporuje mí- 

 nění Versonovu, že by základy křídel mohly vznikati z pře- 

 měněných, rudimentních stigTnat; výslovně na konec své 

 práce uvádí mínění V. Grabera (1889), daB sich die Insekten- 



