22 XXIV. Rudolf Klečka: 



Eecliikee buněk křídelných základu po.stoupila poněkud 

 víoe, takže uprosiled obojíeh lanieli nalézáme již jen velmi 

 málo jader dřívějších buněk hypodermálnýcli a jen na. peri- 

 feriích křídel zůstává úzká řada l)uněk dlouhými plasmatický- 

 mi výběžky spojená s basální })]anou. (Obr. 19.) 



Uspořádání a lozložení žilek podobá se již skoro úplně 

 dokoiualému stadiu a možno též joozorovati v neztenčené míře 

 probíhání tracheálných tenkých větviček dutinou žilek, jakož 

 i přítomnost tukového tělesa a lymfy. 



Konečně dospívá limy z svého nejvyššího bodu v.Ývoje. 

 Křídla vyrostlá nalézají opět málo místa v chitinové pochvě 

 a proto skládají se do četných záhybů. (Obr. 19.) 



Zde dlužno poukázati na důležitý moment, totiž na 

 úžení a tenčení hypodermis lameli křídelných. Souvisí toto 



Obr. 18. Pochva k r í d e 1 n á 

 kukly Rhodites rosae. 



s redukcí buněk, započaté v minulých stadiích, což nyní vy- 

 vrchol uje v značném omezení a ubývání plasmy. Další důle- 

 žitá okolnost v tomto stadiu se vj^skytující je zánik basální 

 blány. (Obr. 20.) 



Lamelly křídelné, které doznávaly až dosud značné 

 tlouštky (na př. u Psyll v předešlém stadiu asi 0-052 mm, 

 u Aphrophora 0-049 mm, Rhodites 0-078 mm) nyní, při opět- 

 ném skládání se v záhyby, tenčí se značně {Psylla 0-027 mm, 

 Aphrophora 0-0297, Bhodites 0-035), plasma buněk redukuje 

 se a omezuje skoro jen na periferie lameli křídelných, pouze 

 místa, kde dutiny žilek procházejí, jsou silnější a širší nežli 

 místa okolní. 



V posledních momentech vývoje tohoto stadia zanikají 

 i basální blány, ku kterým až dosud pojily se plasmatické 



