studie o chromoA^é žluti. 3 



dále i osvětliti ostatní okolnosti a vlivy působící při výrobě 

 chromové žluti vůbec. 



Funkce síranu olovnatého. 



Dosud není rozhodnuto, jak působí síran olovnatý na stá- 

 lost chromové žluti, ani není známa forma, v jaké se v té ci- 

 trónové žkiti chromové nalézá. Dle Jablczynskiho^) je změ- 

 na barvy způsobena hydrolysou PbCrO^. 



PbCrO^ = Pb" + CrO/' 

 Pb- + OH=:Pb (OH)- 



Část Pb- sloučí sie s OH' vody na Pb(OH)' a tento ka- 

 tiont opět částečně s CrO^" váže se na Pb^ (0H)2Cr04, zása- 

 ditý chroman barvy červené a způsobuje změnu odstínu barvy. 

 Uvedenou hydrolysu zabraňují dobře rozpustné sole olova. I ne- 

 patrně rozpuštěný podíl síranu olovnatého stačí k zatlačení 

 hydrolysy. Dle Coxa^) hydrolysu je se neutrální síran olovna- 

 tý ve vodě a stává se zásaditým. V 1 1 vody musí býti nejmé- 

 ně 0,002 g CrOg, aby se hydroiysa zatlačila. Přídavkem Pb- 

 solí zmenší se množství Cr04"' a PbOrO^ nemůže se více hy- 

 drolysovati a je pak stálejší. Dle Coxa chrání ty sole olovnaté 

 nejvíce, které jsou rozpustnější. 



Jinak vykládá se větší stálost chromové žluti, obsahují- 

 cí PbSO^ podvojnou sloučeninou síranu olovnatého s chro- 

 manem olovnatým. Dle Genteleho^) může to býti sloučenina 

 PbCrO,.PbSO/nebo PbCrO,.2PbS04. Dle téhož autora je 

 však též možno, že síran olovnatý chrání chroman olovnatý, 

 že nemůže přecházeti v krystalinickou modifikaci, jenž má 

 býti příčinou ztemnění barvy a velké hutnoty. Při tom ovšem 

 předpokládá, že se sráží v takovém poměru, aby vznikla buď 

 světlejší barva PbCr04.2PbS04 nebo PbCrOpPbSO^ o něco 

 tmavší. Ve skutečnosti dostávají se však v praxi i dobré 

 světle žluté a stálé barvy, je-li síranu olovnatého daleko méně 

 nežli odpovídá složení sulfochromanů uvedených formulí. 



') Chem. Ind. 31. 731—33. 



^) Zeit. f. anorg. Ch. 50. 226. 



3) Gentele: Lehrb. d. Farbenfabrikation. II. díl 179. str. 



