2 I. Dr. Kar. Kavina: 



Ačkoliv obě rostliny, na nichž studia tato byla konána, 

 jsou jedněmi z nejobyčejnějších, všeobecně pěstovaných lu- 

 štěnin, které jsou i oblíbeným předmětem pokusů v labora- 

 tořích fysiologických i anatomických, přece o morfologii 

 těchto dvou druhů nepodařilo se mi v rozsáhlé literatuře 

 morfologické, jež mi laskavostí pp. univ. professorů Dr. J. 

 Velenovského i Dr. K. Domina byla přístupna, nalézti po- 

 drobnějších nějakých údajů. Vyjma drobných některých po- 

 známek, převážnou většinou pouze teratologických, nebo jinak 

 morfologicky i bezvýznamných, které nacházíme v starších 

 ročnících časopisů »Botanische Zeitung« a »Flora«, 

 všechny práce, týkající se těchto rostlin, obíraly se jen jejich 

 fysiologií anebo variací, oekologií a pod. Morfologicky cenné 

 studie o fasolích jsou jedině jen v »Srovnávací morfo- 

 logii« prof. Velenovského a v jejím supplementu. 



Klíčením se oba druhy dobře rozlišují. Kdežto u Ph. mul- 

 tiflorus zůstávají dělohy při klíčeni ukryty pod zemí a jen 

 někdy nanejvýš těsně nad substrát vyniknou, jsou dělohy 

 u Ph. vulgaris vyzdviženy na dlouhém hypokotylu vysoko 

 nad půdu, do níž semeno bylo zaseto. Poměry tyto jsou po- 

 drobně popsány v Lubbockově studii o klíčeni (1892, I. 

 p. 446.), poprvé pak na rozdíly v klíčeni obou těchto, blízce 

 si příbuzných druhů, upozornil Bouché (Botan. Zeit. 1852 

 p. 735.). U Ph. m.ultiflorus dělohy záhy odpadávají, u Ph. 

 vulgaris vytrvávají dlouho na rostlince. Leč po odpadnutých 

 dělohách zůstávají na lodyžce hluboké, dlouho a velice dobře 

 znatelné jizvy, jež umožňují sledovati i studovati orientaci 

 vedlejších os i na starých rostlinkách; u Ph. muUiflorus jsou 

 později jizvy po dělohách dosti vysoko nad zem vyzdviženy. 

 V normálních poměrech, jež také v Lubbockově práci i ve 

 všech jiných knihách, v nichž s klíčícími se fasolemi setká- 

 váme, nacházíme dobře popsány, jsou obě dělohy dokonale 

 stejné, masité, bledě zelené a vstřícné. Leč nacházíme od 

 těchto tvarů nejrozmanitější odchylky. 



Nejčastěji nacházíme dělohy, jež nejsou dokonale vstřícné, 

 jichž mediány nesvírají přímý úhel, neleží v přímce, nýbrž 

 jsou více méně odchýlené; v nejmnožších případech našli 

 jsme dělohy s mediánami svírajícími úhel přibližně 150", 

 v několika případech jsme i našli dělohy přisedající na hy- 



