Morfologická studia variační na klíčících fasolích. 



Škoda, že nemohli jsme tento případ ohledávati již v se- 

 meni, neboť v malém množství semen, jež byla nám k dis- 

 posici, jsme žádného nenalezli: bylo by jistě zajímavé, jakou 

 polohu v semeni děloha k hypokotylu zaujímá, zvláště tam, 

 kde děloha jest stejné velikosti, neb jen nepatrně větší než 

 normální. Pak buď taková monokotylní semena jsou menší 

 než normální, nebo mají silnější a větší hypokotyl, který na- 

 hrazuje v bezbílečném jinak semeni úbytek druhé dělohy na 

 jeho velikosti. Všechny tyto příklady, ať již embrya s větším 

 počtem děloh, s jedinou dělohou, nebo s dělohami nestejně 

 velikými, jsou však výborným dokladem pro správ- 

 nost theorie anafytosní: Celé embryo jest je- 

 diným anafytem, a jen uložení vegetačního vrcholu roz- 

 hoduje o počtu, velikosti i vzájemné poloze děloh. Proto vy- 

 kazují mladé klíční rostlinky tolik odchylných variací pokud 

 se týče děloh, které navzájem jsou útvary úplně homologické, 

 představujíce jen jednotlivé části prvého anafytu celé rost- 

 linky, poblíže nichž uložen jest vzrostný vrchol vegetační, 

 jenž dá pak vznik dalším článkům listovým. Žádná z ostat- 

 ních theorií, jež o stavbě těla rostlinného byly podány, 

 nevykládá tak jednoduše a jasně tyto poměry na embryu 

 jevnosnubných, jako právě anafytosní theorie Schultz-Vele- 



NOVSKÉHO. 



První listy, jež se po dělohách na rostlince klíčící 

 objeví, jsou, jak zpravidlem u většiny rostlin bývá, jedno- 

 duché, tvaru široce srdčitě trojúhelníkového, tudíž normálním 

 listům dalším naprosto nepodobny. Tvar svůj konstantně 

 dodržují, a jen v jediném případě nalezli jsme čepel jednoho 

 listu na vrcholku mírně rozdělenou, což ale spíše náhodě, 

 než jinému vlivu, dlužno připočísti. Listy hned po prvních 

 následující jsou již dokonale trojené; podobných postupných 

 přechodů z prvního listu jednoduchého do dělených listů 

 normálních, jaké v jiných případech ku př. u akátu, Gly- 

 cine (viz Velenovský II. p. 247) možno pozorovati, jsme 

 nenalezli. Pokud přicházely variace ve tvaru listů normál- 

 ních, byly to vždy případy u listů pozdějších, a jen pouze 

 nahodile, nezákonně a nestejně u různých individuí se jevící. 

 Normálně jsou první, jednoduché listy v počtu dvou pří- 

 tomny, a to zpravidla vstřícně postaveny, stojíce, jakž 



