8 I. Dr. Kar. Kavina: 



pádná; leč přes to přece nechceme vztah tento označiti jako 

 zákonitý, poněvadž chybí nám ještě celá řada specielních 

 pozorování tohoto druhu, jmenovitě u rostlin jiných. 



V úžlabí prvních listů vznikají vždy větévky, jež vy- 

 kazují, pokud se jich fylotaktických variačních odchylek týče, 

 opět celou řadu zajímavých zvláštností. Jest všeobecně známo, 

 že první dva listy staví se u všech dikotyl na úžlabní 

 větve příčně k mediáně, do transversály; dle tohoto vše- 

 obecně platného pravidla očekávali bychom i u fasolových 

 větví úžlabních vždy transversální postavení prvních dvou 

 phyllomů. Leč v největším počtu případů nalezli jsme, že 

 první list nestojí v transversále, nýbrž v me- 

 diáně přímo nad podpůrným listem celé větévky, čili, že 

 první list úžlabní osy j e s t podpůrnému listu super- 

 ponován. Druhý list není pak prvému protistojný, nýbrž 

 jest odchýlen, nejčastěji o divergenci Vs, a načíná pravidelnou 

 spirálu listů ostatních; jen ve velmi zřídkých případech našli 

 jsme druhý list protistojný prvému, adossovaný tudíž hlavní 

 ose, anebo dva listy následující, druhý a třetí protistojné, 

 ostatní pak střídavé. Superponované první listy na 

 větévkách v úžlabí prvních listů nejsou u fasolí žádnou 

 zvláštností; na našich exemplářích mohli jsme naopak sta- 

 noviti, že hojnější jest výskyt listů prvních superponovaných 

 než transversálních. Při tom však možno sledovati na velkém 

 počtu materiálu všechny možné variace; nejvýznačnější pří- 

 pady dovolili jsme si na přiloženém obrázku v projekci zná- 

 zorniti. Případ, kdy první listy a na obou větévkách sou- 

 časně z úžlabí obou prvních listů vyrůstajících, jsou super- 

 ponovány, jsou poměrně řídké, ačkoliv nejsou nijakou vzác- 

 ností; případ tento zdá se býti extrémem, fixovanou již 

 vlastností. Zajímavo, že zpravidla u rostliny, kdy obě první 

 úžlabní větve (jak označuj mež si ty, jež v úžlabí prvních listů 

 jednoduchých vyrůstají) mají první listy superponované, 

 stala se tato orientace jakýmsi zákonem, neboť pak i u větví 

 pozdějších rovněž superponované listy převládají, což jinak 

 nebývá; v případech, kdy jen jediná větev má superpono- 

 vaný první list, bývají listy u pozdějších větévek v trans- 

 versále, a jen vzácně se superposice opakuje. Častější jsou 

 případy, kdy jen jedna větev má první list superponovaný, 



