Morfologieká studia variační na Idíčících fasolích. 13 



zničena, nebo odstraněna, vyvíjí se nová z nejbližšího pu- 

 penu seriálního. Seriální pupeny omezeny jsou pouze na 

 úžlabí prvních listů; v úžlabí děloh jsme jich nikdy 

 nepozorovali, a ani v úžlabí ostatních listů nikdy jsme je 

 nenašli. Okolnost tato, zdá se, že souvisí se šířkou a celko- 

 vou povahou řapíka i tvaru listu; není pochyby, že jedno- 

 duchý tvar velkého listu prvního, i silný a široký řapík sky- 

 tají vzestupným pupenům seriálním mnohem výhodnější pod- 

 mínky vývojové než listy ostatní. 



Vedle pupenů seriálních můžeme pozorovati velmi zhusta 

 po stranách hlavní osy, těsně vedle osy úžlabní, drobné pu- 

 peny, které objevují se jako malé hrbolky teprve až když 

 •úžlabní větévka normální byla značně sesílila a vzrostla; tyto 

 akcessorické pupeny jsou v nejmnožších případech vždy 

 jen dva, po každé straně pouze jeden, přítomny a vždycky 

 vyvíjejí se ve větévky. Tím liší se již značně od seriálních 

 pupenů, jež skoro nikdy dále se nevyvíjejí; jsou hojnější 

 u PJiaseolus vulgaris, než u Ph. muUiflorus, zavinujíce zhusta 

 metlatý vzhled celé rostliny. Neomezují se však pouze na 

 listy první, jako seriální, nýbrž skoro vždy objevují se i po 

 straně, velice často i nad jizvou odpadlých děloh, a zhusta 

 najdeme je i vedle úžlabí pozdějších listů rozsety nepravi- 

 delně po celé rostlině; sprovází však vždy buď hlavní, anebo 

 silnější osy vedlejší. Již uložení jich vedle sebe nad jizvou 

 odpadlé dělohy mluví jasně, že jsou vždy v transversále pod- 

 půrného listu uloženy, a že jen následkem nedostatku místa 

 jsou u listů ostatních odsunuty z úzkého úžlabí stranou vedle 

 řapíka. Jsou to tudíž pupeny kollaterální, neboť mají 

 příčné postavení kolmo k mediáně, jak všeobecně u kollate- 

 rálních pupenů přichází. Výskyt těchto pupenů kollaterál- 

 ních jest velmi zajímavý, neboť až dosud známy jsou tyto 

 pupeny výhradně jen u monokotyl; tam však přicházejí kol- 

 laterální pupeny vždy ve velkém počtu, nezřídka jsouce srov- 

 nány i v pravidelné řady. Náš případ, který činí tedy pokud 

 se týče svého výskytu výjimku od všeobecně platného zá- 

 kona, jest již malým svým počtem pupenů nápadný a od 

 normálních koUaterálních pupenů, jež pravidlem jsou pro 

 jednoděložné, úplně odchylný. Ačkoliv musíme tyto pupeny 

 u fasole jako kollaterální označiti, přece máme dojem, že 



