14 I. Di". Kar. Kavina: 



nejsou identické ani co se týče významu a hodnoty, ani 

 účelu s pravými pupeny kollaterálními. Snažili jsme se na- 

 jíti nějakých abnormit, jež by podivnou orientaci těchto 

 pseudokollaterálních pupenů objasnily; leč všechno naše pá- 

 trání bylo marným. Dle našeho náhledu jsou to pravdě- 

 podobně původně pupeny seriální, jež do této polohy byly 

 vyšinuty. Příčiny k naší domněnce jsou hlavně následující: 

 1. Seriální pupeny jsou po většině pouze jen v počtu dvou 

 přítomny. 2. Velice často nespadají oba seriální pupeny 

 přesně v mediánu, nýbrž bývají rozmanitě z této buď 

 v právo, nebo v levo vyšinuty. 3. Nápadný jest výskyt 

 těchto pupenů v úžlabí odpadlých děloh; ze seriálních pu- 

 penů jest jeden vždy více méně vyšinut na řapík mateřského 

 listu, zde však, když již tohoto není, musí nastati jiné ulo- 

 žení pupenů. Vlastnost tato přenáší se pak na listy ostatní, 

 jakž jsme již několikráte mohli pozorovati. 4. Okolnost, že 

 oba pupeny se vyvíjejí ve větve, což u seriálních normálně 

 nebývá, nepadá tu na váhu, neboť již akcessorické jich ob- 

 jevování dostatečně námitku tuto vyvrací; také seriální pu- 

 peny se někdy ostatně ve větvičky vyvíjejí. Hlavním důka- 

 zem, že pupeny tyto jsou pseudokoUaterální, by byly ovšem 

 případy, na nichž bychom pozorovali skutečné přechody; 

 toho však nalézti se nám, jak již jsme řekli, nepodařilo. 

 Každým způsobem však jest jisto, že adventivní pupeny 

 tyto nejsou identické co se týče do své hodnoty s kollaterál- 

 ními pupeny monokotyledonů, a že tato výjimka od pravidla 

 morfologického jest jen zdánlivou. 



Vidíme, že poměry tyto jsou dosti komplikovány roz- 

 manitým pošinováním pupenů z původního místa na jiné, 

 z úžlabí na osu mateřskou, po případě i dceřinnou, nebo i na 

 basi listu. Jest všeobecně známo, že při výkladu poměrů 

 orientačních, jež právě dislokací dvou orgánů byly zaviněny, 

 rozchází se zpravidla vždy mínění ontogenetiků a morfologů; 

 spory, jež tímto způsobem byly vyvolány, daly vznik celé 

 literatuře, ba i otázka tato všeobecně byla již nejednou pro- 

 jednávána (Čelakovský, Velenovský, Schumann, Goebel,. 

 KoLKWiTz a j.). Ačkoliv otázka tato před nedávném definitivně 

 Velenovským (Suppl. IV. p. 117.) byla rozluštěna, přece do- 

 volujeme si uvésti několik našich pozorování, jež jsou opět- 



