X8 I. Dr. Kar. Kavina: 



kterou právě větévka s hlavní osou srůstá, byly ve vývoji 

 svém dokonale potlačeny; srůst byl po délce 4, 7 a 8 cm 

 a vždy dokonale jako takový patrný, neboť obě osy byly 

 samostatné a hlubokou rýhou oddělené. Podobný srůst dvou 

 os jest nám znám však i u jiných rostlin; jmenovitě vkvě- 

 tenstvích, kde květy mají dlouhé stopky, nebo, kde stvol 

 rostliny se několikráte rozvětvuje, srůstají často dvě osy do- 

 hromady. Tak pozorovali jsme docela obdobný případ letoš- 

 ního léta u Dahlia variahilis, kdy úžlabní osa srůstala s hlavní 

 po celé délce, až ke květům, jimiž obě byly ukončeny; při 

 tom osa vedlejší byla mírně na konci zkroucena, takže květ 

 její, mladší, byl obrácen k zemi a na opačnou stranu než 

 odkvětající již květ osy hlavní. Docela obdobné případy po- 

 zoroval i prof. Dr. a. Brožek u Mimulus quinquevulnerus, 

 a prof. Dr. J. Velenovský na Lilium candidum, Collomia 

 gilioides a četných jiných případech. Lze docela dobře po- 

 chopiti, že tam, kde se kombinuje pošinování se srůstem, 

 jsou poměry velmi nejasné, a na první pohled těžko rozluš- 

 titelné. Také na našich fasolích pozorovali jsme několikráte 

 podobné případy, z nichž však dovolujeme si uvésti jen pouze 

 dva následující, které zdají se nám býti nejzajímavějšími. 

 Jeden z těchto případů představuje obrázek č. 4. Hlavní 

 osa okončuje ve výši asi 30 cm nad zemí přeslenem tří listů, 

 z nichž jeden zaujímá postavení terminální, kdežto druhé 

 dva listy staví se stranou; z těchto jeden jest pouze dvoj- 

 četný (B), druhý (C) sice trojčetný ale nese po straně řapíka 

 malý pupen květní K2. Také list A nese po straně rozkvetlý 

 hrozen květní Ki; zdá se, jakoby hlavní osa buď okončovala 

 pouze třemi listy, anebo jakoby hrozen Ki byl terminální 

 hlavní ose, k níž po straně přisedá list A, jenž následkem 

 mocnějšího vzrůstu zatlačil hrozen květní stranou a sám zaujal 

 postavení pseudo terminální. Přijmeme-li tento výklad, pak 

 ovšem těžko rozhodnouti, který hrozen květní representuje 

 hlavní osu, neboť stejně dobře i hrozen K2, jenž nachází se 

 při listu C může okončovati osu hlavní^ jako hrozen Ki; 

 všechny tři listy nacházejí se totiž současně v zdánlivém 

 přeslenu. Výkladu tomuto odporuje pak mimo to ještě ta 

 zkušenost, že hlavní osa není skoro nikdy okončena u Pha- 

 seolus vulgaris hroznem, nýbrž zůstává na vrcholu sterilní; 



