20 I- Dr. Kar. Kavina: 



vedle toho nestejná velikost i tvar všech tří listů mluví na 

 prosto proti sestavení jich v přeslenu. Často nacházeli jsme 

 případy obdobné, kdy tři poslední listy byly ku konci hlavní 

 osy sblíženy, nikoliv však v přeslenu, a v úžlabí všech tří 

 vznikaly hrozny květní; někdy skutečně byl konec hlavní osy 

 zatlačen od zmohutnělé větévky květní stranou, takže se 

 skutečně zdálo, jako by tato byla přímým pokračováním osy 

 hlavní. Při podrobnějším ohledání najdeme na řapíku listu 

 A i C stopy, jež vedou od inserce květního hroznu až na 

 basi řapíka; není tedy žádné pochyby, že dolejší části řapíků 

 obou těchto listů od místa vetknutí květního hroznu až k basi 

 jsou srostlé s částí osní, kterou okončuje hrozen, a z vlast- 

 ního řapíku. Případy takovýchto srůstů i vysunutí jsou jak 

 již svrchu jsme dokázali u fasolí nesmírně obyčejné. Uvá- 

 živše všechny tyto okolnosti, a srovnavše celou řadu obdob- 

 ných případů přechodních, dospíváme posléze k následují- 

 címu výkladu zajímavé této orientace: Hrozen květní Ki 

 není okončením hlavní osy O, právě tak jako jím není hro- 

 zen K2. Oba dva jsou okončením vedlejších os, které vzni- 

 kají v úžlabí listů A i C, a srůstají v značné délce s jejich 

 řapíky, takže listy A i C jsou zdánlivě posunuty proti hroz- 

 nům Ki a K2. Hlavní osa úplně abortovala, končíc v místě 

 p, následkem čehož všechny tři listy byly posunuty v zdán- 

 livý přeslen, a nejsilnější z nich, list A zaujal i s vedlejší 

 osou květní, s jejíž valnou Částí srůstá pseudoterminální po- 

 stavení. Že výklad náš je správným, svědčí mimo svrchu 

 uvedené důvody i takové případy, kdy v místě p nalézá se 

 malý kolec, nebo hrboulek; jest to právě zakrnělá hlavní osa 

 O. Jasný přehled po celé situaci udává projekce sestavení 

 listů, jíž připojili jsme k vyobrazení celkovému. 



Podobně, jako jsme viděli u prvních listů a u děloh, 

 není naprosto žádnou vzácností pseudoterminální postavení 

 listů u fasolí vůbec. Velice hojně jest úkaz terminálních 

 listů kombinován s orientací- hroznů květních, jak jsme již 

 na předešlém případě viděli. Na vedlejších osách, jež ve- 

 lice často u Phaseolus vulgaris staví se přímo, a okončují 

 květním hroznem, bývá tento stranou zatlačen a nejbližší 

 list zaujímá sám postavení vrcholové. Totéž můžeme pozo- 

 rovati velmi často i na sterilních větévkách okončených zdán- 



