2 IV. Dr. Jan Sv. Procházka: 



jde O tento otisk, že se zde stala mýlka, způsobená asi pře- 

 hlédnutím při určování. Jednalo-li by se zde o Salix, mohla 

 by to býti jedině nějaká vrba s listy úzkými, čárkovitými 

 a na okrajích rovnými, kterýžto typ úplně zdá se odpoví- 

 dati Salix media Heer Helv. II. LXVIII. fig. 14 a 15. Tomu 

 obrázku by nejspíše odpovídala base listu; ale všimneme-li 

 si podrobněji base listu na otisku vidíme, že nejeví naprosto 

 tendence ke sbíhání po řapíku, nýbrž že je zaokrouhlena. 

 Tím blížil by se otisk spíše lístkům nějakého Podogonia, nej- 

 více pak P. latifolium Hee?'. Bohužel, nelze věc tak snadno 

 rozhodnouti, protože na otisku schází špička listu (u Podo- 

 gonia, jak známo, tupá) a mimo to i nervatura není zacho- 

 vána. — 



U mnohých otisků ve svrchu dotčeném materiálu nale- 

 zených je viděti značný vliv vodního transportu. Ten jeví 

 se zvláště na dvou kusech musejního materiálu, který jsem 

 prozatím ohledával. Zde jsou ve stejném materiálu vtroušeny 

 hojné útržky rostlin, blíže nedefinovatelné, takže odpovídají 

 pravé řezance (Hácksel) ve smyslu Potoniéově (Entstehung 

 der Steinkohle, Floře dévonienne de 1' Étage H. etc). Na 

 jednom z obou zmíněných kusů jsou mimo to viděti ještě 

 dva listy nějaké trávovité monocotyledony, se špatně nazna- 

 čenou paralellní nervaturou, bez patrnějšího středního nervu. 

 Tím blížil by se tento zbytek ještě nejspíše ze Zabrušan 

 Ettingshausenem popsanému zbytku Poacites aequalis, jemuž 

 by též svojí šířkou odpovídal. (Ettingshausen, Flora von 

 Bilin I. pag. 24, Tab. VI. fig. 8.) I tyto zbytky, jako zbytky 

 svrchu zmíněné, jsou charakterisovány příjemnou, temně rů- 

 žovou barvou. Na jiném materiálu (ze šachty v lese sbíraném 

 montérem Mus. král. Českého Heřmanem), rovněž světlém, 

 ale žlutavého tonu, který je však mnohem chudší na otisky 

 než předešlý, nalezl jsem zbytky rostlinných částí zvláštního 

 habitu. Jsou to tenké, nejvýš 1 mm silné, bohatě rozvětvené 

 větévky, nejlépe viditelné na otisku a protiotisku, ale též 

 i v ostatní hmotě, kterou prostupují. Otisk i protiotisk je 

 nejvíce podoben otisku vyobrazenému v Ettingshausenově 

 Flora von Bilin, Tab. VIII. fig. 1. Jiný kousek, vystu- 

 pující po straně kusu, odpovídá Heerově obrázku ve Flora 

 tertiaria Helvetiae, tab. XLVII, fig. 4, kde je jasně 



