Stratiotes (Carpblithes) Webster! (Heer). 5 



teuse«. Rozhodně však dle tohoto autora není to rod Hippo- 

 phae, jak tomu chtěl Ludwig (Hippophae dispersa, Ludwig 

 Wetterau). 



Teprve Potonié (v. t.) rozeznal správně systematickou 

 příslušnost zbytků, srovnávaje je s recentními a diluviál- 

 ními semeny Stratiotes aloides (diluviální semena Stratiotes 

 aloides pocházela ze známého rašeliniště Klinge blíže Chotě- 

 buzi). Potonié pak nazval zbytky Stratiotes Websteri. Na 

 rozdíl od Stratiotes aloides jsou semena Stratiotes Websteri 

 kratší a o něco zavalitější. Na semenech pak rozeznává týž 

 autor vnější a vnitřní (tvrdé) osemení, testu a carunculu. 

 Co by mohla být zmíněná již blanka, domnívám se pozná- 

 vati z Irmischova pojednání Beitrag zur Naturge- 

 schichte des Stratiotes aloides (Flora 1865, pag. 81, 

 tab. I.). Ačkoliv se zevnější podoby semen, bohužel, mnoho 

 nedotýká, popisuje autor Dodrobně klíčeni této zajímavé rost- 

 liny a píše mezi jiným (cituji úplně, poněvadž se domnívám, 

 že tím věc osvětlím) : 



»Beim heraustreten des Keimlings wird die aussere*) 

 ziemlich ha rte und spróde braune Samenschale von Mi- 

 cropyleende her der Lange nach gespalten, hált 

 a ber an dem entgegensetzten Ende oft noch 

 lange zusammen, und bleibt dann auf der Spitze des 



Keimblattes sitzen; von einer wesentlichen Bedeu- 



tung ist dies aber nicht, da die Keimpflanze ebenso freudig 

 weiter wáchst, w e n n d i e Samenschale friih schon 

 abfállt; die zařte weissliche Innenhaut, die den 

 Embryo unmittelbar bekleidete, bleibt beim Keimen in 

 der braunen Schale zurlick ete.« 



Domnívám se tedy, že také my zde máme vyklíčelá se- 

 mena řezánu a to ve všech stadiích: jistě s onou právě zmí- 

 něnou blankou, i taková, kde blanka již vyhnila a do roz- 

 chlíplého obalu dostaly se částečky hlíny, i konečně jedno- 

 tlivé půlky neb jejich trosky. 



*) Podtrhuji místa, která se mi zdála pro porozumění pro- 

 blému význačná. . ,.. 



