38 V. Dr. Adolf Ambrož: 



kterou jsem zbarvil fixovaný praeparát. Zbarvení těles bylo 

 ojedinělé a málo distinktní (růžové). Když však jsem roz- 

 míchal do kapky této tekutiny částečku kultury s individui 

 obsahujícími sporoidní tělesa, tu během několika minut zbar- 

 vila se mi tělesa SDoroidní krásně červeně v žlutě zbar- 

 veném individuu. 



Příčina, proč nezbarvila se tělesa ve fixovaném prae- 

 parátu a zde ano, spočívá asi v tom, že chemická změna tě- 

 lesa sporoidního resp. jeho hmoty působením kyseliny pi- 

 krové může se dostaviti pouze u těles, která neztratila ještě 

 fixací schopnost chemické přeměny působením pikrové ky- 

 seliny. 



Působením kyseliny pikrové doznávají tělesa takové 

 přeměny chemické, že mají elektivní schopnost zcela nepa- 

 trné množství barviva červeného nevysráženého z této kyse- 

 liny si přitáhnouti. 



Stejného effektu jsem docílil, když rozmíchal jsem ma- 

 teriál s tělesy sporoidní mi do filtrované tekutiny vzniklé po 

 vysrážení fuchsinu nebo lépe methylové violeti v Lu gó- 

 lově roztoku (tu však nebyly obrázky tak distinktní). 



Spórový vzhled těchto těles dal mnohým badatelům 

 podnět k domněnce, že jedná se o pravé spory. 



Dle dosud platného mínění jest jediným krite- 

 riem pro vlastnost pravých spor 1. specifické 

 zbarvení, 2. resistence vůči vysokým teplotám 

 a vůbec nepříznivým vlivům a 3. schopnost vy- 

 klíčení v nové individuum. 



Pokud týká se prvého bodu, jest nutno zjistiti u spo- 

 roidních těles schopnost specifického zbarvení na spory. 



Dle Růžičky (1. c.) se tělesa tato nebarví. Leč již Moel- 

 LEROvi se podařilo tělesa analogická v bakteroidech bakterií 

 žijících symbioticky s rostlinami motýlokvětými (Bac. radi- 

 cicola), jakož i tělesa sporoidní u jiných bakterií zbarviti 

 na spory. 



I já jsem se přesvědčil, že lze někdy zbarviti tato tě- 

 lesa MoELLEROvou mcthodou specifického barvení na spory 

 (Acid. chrom. 5Vo — 10 minut, karbolový fuchsin Ziehl- 



