40 V. Dr. Adolf Ambrož: 



spor jen podmínečně. . Avšak i v tom případe, kdyby tělesa 

 tato barvila se bezpodmínečně, nebyl by tím ještě nikterak 

 podán důkaz povahy spórové, neboť sám autor této barevné 

 reakce pokládá ji za podmínečně specifickou, t. j. jen po vy- 

 loučení elementů spory vnějším vzhledem napodobujících; 

 tím eliminována jsou v první řadě tělesa sporoidní. 



Co se týká druhého a třetího bodu, tu musím podotknouti 

 toto: O resistenci vůči vysokým teplotám a nepříznivým vli- 

 vům nemohl jsem se u svých sporoidních těles přesvědčiti, 

 ježto jsem neoperoval s čistým materiálem sporoidní m, nýbrž 

 vždy byla tělesa sporoidní promíchána pravými sporami. 

 Mohl jsem se sice přesvědčiti, že vlivy neničící spor nezni- 

 čily ani sporoidních těles, avšak tento negativní důkaz není 

 žádným důkazem, ježto nesvědčí o vitalitě nějaké hmoty ta 

 okolnost, že nenastala po působení škodlivého vlivu destrukce 

 hmoty. 



Avšak mohu a priori vyloučiti resistenci těles sporoid- 

 ních vůči vysokým teplotám a škodlivým vlivům indirektně 

 negativním důkazem třetího bodu spórového kriteria; nikdy 

 se mi nepodařilo totiž pozorovati klíčeni těchto 

 těles ani napraeparátě invivo pod mikrosko- 

 pem, ačkoliv viděl jsem na témže praeparátě 

 vyklíčiti téměř všechny spory. 



Ostatně proti sporo vé povaze těchto těles mluví ještě 

 ta okolnost, že sporoidní tělesa téhož individua differují 

 v nejvyšší míře svými dimensemi, čehož u spor ne- 

 bývá, dále jich velký počet v jediném individuu 

 [nejvyšší počet spor u pravých bakterií je v jednom indi- 

 viduu 2 (na př. Bacillus inflatus)]. Kromě toho různý tvar 

 sporoidních těles. Kdežto pravé spory vždy zachovávají 

 u jednoho a téhož individua jeden základní tvar (u bacillů 

 s kulatými sporami jsou tyto v celé kultuře i v celé gene- 

 raci vždy kulaté, u bacillů s oválními vždy ovální,*) vidíme 



*) Zde nemožno bráti v úvahu údaje v literatuře, že podoba 

 spor může se u jednoho druhu bakterií měniti vlivem vnějších 

 podmínek, na př, z kulovité do ellipsovité, jak popisuje na př. 

 HiBLER (82) a jak se ještě zmíním, ježto i v tomto případě za- 

 chovávají spory pak základní nově akvirovaný tvar, kdežto spo- 

 roidní tělesa mají v jedné kultuře co nejrůznější tvar. 



