42 V. Dr. Adolf Ambrož: 



Tělesa sporoidní nerozpouštěla se ani ve stu- 

 dené ani vařící vodě, tudíž nejsou tělesy voluti- 

 novými (A. Meyer), rovněž ne glykogenetn, pro nějž by 

 mluvilo červenohnědé zbarvení j odj odkaliem. Te- 

 prve v autoklavu při 150 — 160" C mizí. 



V různých alkalicky reagujících roztocích 

 se za studena nerozpouštějí ani delším působením; 

 rozpouštějí se však jednominutovým zavaře- 

 ním v SVo KOH a antiforminu. Nerozpustnost 

 jich v pouhém antifor^minu (konc.) svědčila by 

 o podobné jich chemické povaze, jaké má tělo 

 bacillů tuberkulosních. 



Zkyselin rozpouští se tělesa tato pouze 

 vkon centrované kyselině sírové; tato reakce ovšem 

 není žádnou kvalitativní reakcí mikrochemickou, ježto kyselina 

 sírová koncentrovaná spaluje a rozrušuje velikou většinu hmot 

 organických. Z této reakce nelze činiti žádných určitých 

 dedukcí na chemické příslušenství. 



Stejně nelze činiti dedukce z positivní reakce 

 s 20% kyselinou' chromovou, ježto tato rovněž úplně 

 rozrušuje organické hmoty jako silné činidlo oxydační. 



Koncentrovaný roztok chloridu zinečna- 

 tého rozpouští zavařením tato tělesa; dle Abe- 

 LESA*) vylouží se chloridem zinečnatým z neutrálního roztoku 

 dusík obsahující sloučeniny, kdežto glykogen není attakován. 



Z fermentů (ptyalin, pepsin, trypsin) ne- 

 attakuje ani jediný sporoidních těles; nejde tudíž 

 o žádné uhlohy dráty rázu škrobu, ani o bílkoviny štěpitelné 

 těmito fermenty (pepsinem a trypsinem). 



Koncentrovaný chloralhydrát (čerstvý 5:2) 

 rozpouští tělesa ve 20 hodinách. 



Z činidel extrahujících tuky rozpouští je- 

 dině alkoholický louh tělesa sporoidní po 15 minu- 



ných na sklíčku prováděl jsem hlavně reakce na materiálu ve vět- 

 ším množství vzatém z kultury a rozmíchaném direktně ve větším 

 množství dotyčného chemického činidla. 



*) Zeitschr. f. anály t. Chemie Bd. XVIL, p. 500; cit. Heinze 

 (Ctlblt. f. Bakt. etc. Abt. II. Bd. 12. 1904, p. 48.) 



