2 IX. Dr. Adolf Ambrož: 



viljrionů in vivo ua sklíčku zahřátém na 34 — 37°, že po vy- 

 čerpání potravy rozpadávaly se z vibrionů vyrostlé spirilly 

 a dlouhá vlákna v kokkovité útvary světlolomné, které jsou 

 nepohyblivé a nemnozí se dělením, nýbrž mohou vyklíčiti 

 v nové tyčinky. V pozdějších stadiích rozpadávala se celá 

 individua v průběhu celého vlákna v tyto útvary, které po- 

 kládá za »a r t h r o s p ó r y — G 1 i e d e r s p b r e n«. Pod 

 22*^ C nenašel tvorbu těchto »spor«. Jest vidno, že za spory 

 pokládal sporoidní tělesa. Tento názor během doby ovšeii. 

 padl; již r. 1888 poukázali Kitasato a van Ermengem ^) na 

 to, že jedná se o sterilní formy involuční. A přece ještě po- 

 zdější autoři přikládali jim význam orgánů fruktifikačních. 

 Tak Ferrán (52) pokládá tyto abnormální útvary cholero- 

 vých vibri'onů u bacilla anthracis nikoliv za formy involuční, 

 nýbrž ». . . als wegen Mangels an geeigneten Entwicklungs- 

 bedingungen f e h 1 s c h 1 a g e n e E v o 1 u t i o n s b e s t r e- 

 b u n g e n« ^) a v práci pozdější z r, 1895 za finiktifikační or- 

 gány a podobně i jiní, Almqujist (4) ještě r. 1904 považuje 

 tato tčlesa (útvary) u vibrionů cholerových a tyfu za »ko- 

 n i d i e«, ač schází útvarům těm základní vlastn^osti spor — 

 resistence — ■ hlavně vůči teplotám vyšším, ničícím vegetativ- 

 ní formy, jak nade vši pochybnost bylo dokázáno o útvarech 

 AlmqujIstem a jinými za spory pokládaných. 



Totéž platí o tělesech a útvarech již dávno zjištěných 

 u bacilla sně ti slezinné. Tak popisují Hociístetter 

 a Heim v teratologicky změněných individuích kultur tohoto 

 bacilla útvary podobné sporám nestejné velikosti, 

 které ležely ve vláknech abnormně huBtě za sebou a poklá- 

 dají je dle pokusů na jich resistenci za »S p o r e n v e r m i n- 

 d e r t e r R e s i s t e n z«. Lehmann popisuje malá, kulatá a 

 lesklá tělíska, vzniklá v individuích asporogenní kultury to- 

 hoto bacillu na bramboru; tato jsou velice podobná sporám, 

 biologicky se však liší od nich hlavně resistenci vůči vyšším 

 teplotám (hynou dvouhodinovým zahřátím na 60°), Nazývá 

 je »m i k r o s p ó r a m i« a považuje je za útvary morfologi- 



") Zeitschr. f. Hyg-. Bd. 3. 1888. 



■') Cit. Ctlblt. f. Bakt. etc. Bd. VI. 1889 p. 48-49. 



