16 IX. Dr. Adolf Ambrož: 



naizval Bacillus radicicola. Resultát jeho zkoumání ohledně 

 bákteroiclů je shrnut v citátu, v němž tvrdí, že bakteroidy 

 patří do vývojového cyMii bacilla, a nejsou, jak praví Brun- 

 CHORST (1. c), »autonome Bildungen des pfla.nzlichen Zell- 

 plasnias« . . .: 1. c. »Die Bakteroiden sind metamorphe Bakte- 

 rien, welche ihre Entwicklungsfáhigkeit verloren haben und 

 als geformte Eiweisskorperchen fungieren konnen. Sie sdnd 

 durch eine kontinuierliche Bakterienreihe von stufenweise 

 ungleicher Vegetationskraft mit der normalen Form von Ba- 

 cillus Eadicicola verbunden.« 



Jak vidno, pokládá Beijerinck bakteroidy táž za »ge- 

 foimte Eiweisskorperchen«, nikoli však ve smyslu Tschir- 

 cHovÉ, nýbrž praví . . . : »Die Pflanze ziichtet sie zum Zwe- 

 cke lokaler Eiweissanhaufung aus Bacillus Radicicola, — čili 

 js^óu to »Organe des pflanzlichen Protoplasmas, entstanden 

 aus eiugewanderten Bakterien.« 



Rozeznává pak tři formy bakteroidů: 1. normální, 

 jichž krásné, hyalinní a turgescentní vzezření pochází od zá- 

 šo-fey bílkovin; kterou později odevzdávají bakteroidy rostlině. 

 2. »H e m m u n g s b a k t e r o i d e n«, které na rozdíl od prv- 

 ních nepřicházejí v typickém pletivu bakteroidním, nýbrž mi- 

 mo ně téměř ve všech buňkách nádorků kořenových, ano i 

 v normální kůře kořene. Tyto podobají se prý normálním, 

 jsou větvené (»zweiarmig«), jsou však menší a ostřeji kontu- 

 rované a »Als functionslose Korperchen gehen sie mit den 

 Zěílen zu Grunde, sie zeigen grofie tTbereinstimmung mit 

 ^i^ém gewiss^n Stadium in Entleerung begriffener normalen 

 Bakteroiden (1. c. pag. 735), 3. Poslední typus t, zv. »Bla- 

 s c h e n b a k t e r o i d e n« povstávají vyčerpáním bakterií 

 (»Bakterienerschopf ung«) , t. j. následkem abnormního roz- 

 množování uvnitř buňky^ Jméno jich odvozuje od charakteri- 

 stických inklusí měchýřkovitých (»die sekundáren Bláschen«). 

 Tyto poslední získal autor u bakterií z nádorků kořenových 

 hrachu a bobu v koloniích a na gelatině masopeptonové. 



Jest jasné, že vyjmenované 3 typy formy bakteroidů 

 jsou vývojová stadia, při čemž typus druhý »Hemmungsbakt('- 

 roiden«, jsa vzdálen od onoho depot výživných látek v pře- 

 bytku rostlinou dodávaných bakteriím, nedospěje k vytváření 

 sporoidních těles ve svém nitru, za něž dlužno pokládati dle 



