22 IX. Dv. Adolf Ambrož: 



ponejvíce žlutě, a dále z hmoty jistě neorgauisované (»im- 

 organisiert«), která jodem se barví červenohnědě. Chlorofor- 

 mem dá se z těles vytřepati látka podobná guttaperči, o níž 

 mohli autoři zjistiti pouze to, že je úplně bezdusíkatá; tato 

 barví se jodem žlutě. Jodem hnědě se barvící hmotu pova^ 

 zují autoři za glykogen. K tomu jsou vedeni hlavně tím, že 

 je ve vodě rozpustná, ježto tělesa, která v čerstvém stavu se 

 barvila jodem červenohnědě, barvila se »nach mehrtágigem 

 Ausfaulen« (1. c. p. 253) ve vodě pouze žlutě (snad »auto- 

 lysa«, ježto dle mých pokusů tato tělesa jsou ve vodě neroz- 

 pustná). 



Autoři pozorovali, že »Kernplasma« bakteroidů ve vý- 

 živném uhlohydráťovém prostředí »pučí«.-^) Tyto »Ausspros- 

 sungen« pokládají za fruktifikační orgány bakterií. V urči- 

 tých stadiích v5'voje rostliny dají se tyto nalézti též v koře- 

 nových nádorcích, a to, jak konstatovali autoři u Sóji, pouze 

 v stadiu hladovění rostliny, kdežto před počátkem a hlavně 

 na konci tohoto stadia zřídka kdy. Tento úkaz přivádějí autoři 

 v souvislost s dusíkovou assimilací rostliny; bakterie prý mají 

 snahu vytvářeti sporangia, v čemž jim brání hostitelská rost- 

 lina tím způsobem, že resorbuje ustavičně se tvořící »Aus- 

 prossungen«, které představují vlastně dusíkatý stavební ma- 

 teriál pro sporangia. Tvoření této dusíkaté hmoty, jejíž dusík 

 pochází z atmosféry, je vlastně dle autorů nejdůležitějším 

 faktem z celé jich biologie. Za normálních poměrů vytvářejí 

 bakteroidy tuto dusíkatou hmotu, za poměrů abnormálních 

 však tvoří se místo této bezdusíkatá hmota voskovitá, o níž 

 jsem mluvil dříve. V roztoku nitrátovém ku př., kde není po- 

 třeby assimilace volného dusíku, vytváří se sice bakteroidy, 

 nikoli však úplná differenciace plasmatu, a tím dá se ku př. 

 vysvětliti zjev, že assimilace atmosférického dusíku v nádor- 

 cích kořenových u Leguminos začíná teprve tehdy, kdy jest 

 zásoba rozpustného a rostlině přístupného dusíku v půdě vy- 

 čerpána. 



^*y Autoři považují tvoření větviček a kondensaci zvláštní 

 hmoty v konci těchto za pučení jaderního plasmatu; jest vidno, 

 žo se nejedná o žádné takové pučení, nýbrž ve vytvořené větvičce 

 !)ovstano nahromaděním reservních hmot ohraničené tělísko. 



