26 IX. Dr. Adolf Ambrož: 



B a k t e r O i d e u ii b e r g e f li h r t w e r d e n, u n d d i e s e 

 abgestorbenen Organismen dem Prozesse 

 f e 1 1 i g e r D e g e n e r a t i o n v e r f a 1 1 e n.« -^) 



Ohledně Frankova dimorphismu byla by mi ostatně i 

 tehdy jasná souvislost miorfochemické a časové vývojové dif- 

 ferenciace mezi oběma typy nádorků, kdyby obsah nádorků 

 odpovídal striktně jeho nálezům. Praví totiž, že »Amylodex- 

 trinknollchen« jsou časově pozdější a (1. c. p. 172) ».. . sie 

 sitzen gern in der oberen Region der Pfahlwurzel, kommen 

 jedoch aiieh an Seitenwurzeln vor, aber dann auch besonders 

 an solchen, die aus dem oberen Teile der Pfahlwurzel ent- 

 ř>pringen.« 



Blízkost jich hlavním svodnj^m drahám přivádějícím 

 do kořene reservní látky ať už jakékoliv povahy chemické 

 (snad škrob, který se v buňkách nádorků objevuje ve velmi 

 značném množství) podmiňující u bakteroidů tvorbu oněch 

 zvláštních inklusí, vysvětluje již dostatečně jich čilý vývoj a 

 <?hemickou změnu jich plasmatu. 



Konečně ještě k tomu dimorfismu uvádím citát Sůch- 

 ŤiNGŮv (186 p. 418) ohledně postavení nádorků: »Die Stel- 

 lumgsverháltnisse der Knollchen am Wurzelsystem sind iiber- 

 haupt lediglich als Funktion der zeitlich verschiedenen In- 

 fektion anzusehen,« který bych modifikoval s ohledem na 

 vnitřní strukturu nádorků ve větu : »Dieverschiedenen 

 Struktur v erháltnisse der Knollchen am 

 Wurzels3^stem sind iiberhaupt lediglich als 

 Funktion der zeitlich verschiedenen Ent- 

 wicklung anzusehe n.« 



Dawson (37) pozoroval, že bakteroidy vznikají pravým 

 rozvětvováním přímých tyčinek. 



Za článek vývojového řetězu bakterií považuje bakte- 

 roidy též MoRCK (133) ,^^) který vyšetřoval 65 různých specií 

 Papilionaceí, Caesalpiniaceí a Mimosaceí na bakteroidy. 

 V mladých buňkách nádorků nalezl pouze malé kulovité 

 bakterie, které později vlivem plasmatické substance buněk 



-^) proloženo autorem. 



"O Práce mi známá pouze z referátu — Koch's, Jahresber 

 Jhrg. 3. 1892. p. 207. 



