32 IX. Dr. Adolf Ambrož: ř 



p. 465. »Es findet diese Eesorption aiif Ko»ten der priináreit •; 

 Faidenhúllen und der nach der Differenziatiou der Bakteroi- i 

 den verbliebenen Fadenreste statt.« i 



Tuto resorbei extrabakteroidních partií ťostlinou, které j 

 považuje autor za bohaté dusíkem, pokládá za vlastní process ! 

 symbiotické assimilaoe dusíku atmosférického rostlinami mo- \ 

 týlokvětými. Tento process resorbční může se opakovati, při \ 

 čemž ztráty na dusíkaté hmotě vláken vzniklé resbrbcí rošt- > 

 linnou se kompensují sekundárními infekcemi nádorkn no- \ 

 vými vlákny infekčními. ^ 



Právě ony momenty, které vytýká autor jako differen- ' 

 ei'aění zmámku mezi afctinomykotickými resp. myjíorrliizo- 

 vými vlákny a hypothetickými aktinomykotickými vlákny ; 

 Rhizobia — totiž nedostatek přepážek a mem- 

 brány — mluví s důstatek pro to, že Peklo považoval za 

 plasmatioké vláknité tělo rhizobia, v němž kontrakcí 

 jednotlivých partií plasmatu A^znikají bakteroidy, čistý sliz, 

 vylučovaný z těla bakteroidů; tomu nasvědčuje i specifické ' 

 barvení partií vlákna mezi bakteroidy gentianovouj violettí, ; 

 jíž používá se ku barvení nejen slizu rostlinného, nýbrž i pou- | 

 zder bakterií,"^) a hlavně ta okolnost, že tinkce tímto barvi- 

 vem jevila sie nejlépe v mladých ještě partiích nádorku; autor ' 

 vysvětluje to tím, že primární membrána vlákna předčasně ' 

 zeslizovatí, dle mého názoru však nikdy membrána u těchto i 

 vláken neexistuje, a zbarvení gentianoVou violettí již v mla- ■ 

 dych stadiích mluví zřetelně pro existenci hojného slizu bak- < 

 terií ve vláknu infekčním. 



Při vyšetřování nádorků rhizobielních nepodařilo se mi i 

 nikdy žádnými methodami zjistiti aktinomykotická vlákna, , 

 v nichž by se bakteroidy tvořily, ač též viděl jsem obrazy -' 

 Peklem ve smyslu tom interpretované; jeho plasmatická \ 

 vlákna si vysvětlnji tím způsobem, že viděl sliz vyloučený } 

 bakteriemi sestavenými v řadách, jak za sebou' se v řadě dě- • 

 lily (streptobacilly, které se po i^ozdělení od sebe oddálily^ aniž t 

 by změnily svou polohu — longitudinální osu ve směru kol- i 



^') Nejobyčejnější methoda kn tinkci pouzder — methoda j{ 

 JoF^íOVA a její modifikace dle Friedlándera, Nicolle, Kibberta \\ 

 (dle tohoto s Dahlií) a j. spočívají na barvení gentianovoii violetí. 



