K morfologii a aetiologii involuč. a degen. tvarů u bakterií. 49 



není, kdyby tato tělesa byla orgány, sloužícími k udržení 

 drulin na způsob spor, což ovšem se dá zde vyloučiti. 



O v>'znamu zrnéček v těle tohoto bakteria jsou v litera- 

 tuře mnobé údaje, které si navzájem odporují. 



Ernst (49) považuje zrnéčka u Córí/nebact. xerosis (pří- 

 buzného bakteriu diphtherie) a u jiných bakterií zbarvená 

 Loefflerovou modří nejprve za tělesa sporogenní — jakýsi 

 předběžný stupeň sporogenesy, později za části hypotheti- 

 ckého jádra. Babes (8) tvrdí, že jeho »metachr omati- 

 c k á t ě 1 e s a«, kteréhožto názvu prioritu hájí proti Ern- 

 stovi, sestávají z liimoty chromatinové, analogické hmotě ja- 

 derní, a která jsou v úzkých vztazích k dělení a hlavně k tvor- 

 bě spor. Neisser (139) považoval je též za endogenní spory. 

 Y monografii o diphtherii z r. 1913 praví Neisser & Gins 

 (140), že nejedná se o spory, nýbrž o zrna, jichž povahy sice 

 dosud neznáme, která však jsou v nějakých vztazích k po- 

 chodům dělení, což vysvítá hlavně z jich zvláštní lokalisace 

 (ve středu tyčinky a na pólech). Tato zrnéčka, nejčastěji na 

 pólech se objevující, a to již v poměrně mladých kulturách, 

 •jsou tak konstantním zjevem, že považují se za differenciálně- 

 ' diagnostickou známku tohoto mikroba ód jemu podobných 

 pseudodiphtheritickýeh; existuje již také celá řada receptů na 

 specifické zbarvení, z nichž nejlépe se osvědčuje recept Neis- 

 sERŮv, modifikovaný Ginsem^^) (octová methyl, modř + Lu- 

 'gol s kys. mléčnou + chrysoidin). Ježto se mi podařilo bar- 

 viti tato zrnéčka též methodou na reservuí tělesa sporoidní, 

 a kromě toho dají se barviti methodami na metachromatická 

 tělíska, jsem toho názoru, že zde jedná se zase o ana- 

 logická tělesa sporoidní, která mohou chemi- 

 cky se lišiti pouze gra duálně od oněch spo- 

 ro idních těles u jiných bakterií,*^) že chemi- 

 cká rů znost j ich n ení podstatná, nýbrž pou- 

 •ze individuální, jak jsem se zmínil již dříve (str. 7). 

 -Tomu nasvědčují i jich vývojová stadia, neboť v pozdějších 

 ^stadiích se zveličují a bývají uložena ve zduřelých partiích 



*^) Neisser Gins 1. e. p. 944. 



*') čemuž nasvědčuje specifické zbarveaií určitými metho- 

 dami. 



4 



