K morfologii a aetiologii involuč. a degen. tvarů u bakterií. 61 



Stoffe, im anděrén einer geringeren Durchlássigkeit fiir die- 

 selben stattfinděi« ■ '' ;l ^ 



Nestejnoměríióui deformaci buňky vykládá autor nestej- 

 uýin odporem proti intracellulárnímu tlaku; kde je tento od- 

 por nejmenší, tam je membrána nejvíce vyklenuta, při při- 

 bližně stejné elasticitě membrány povstávají formy kulovité, 

 při nestejné nepravidelné. Všechny změny tvarové dají se vy- 

 světliti strukturní alterací membrány, ať už jsou příčiny jaké- 

 koliv — ■ třel3a na př. tepelné. 



Již ]VL\ASSENEM konstatovaný zjev, že při kultivaci mi- 

 krobů v prostředí se solemi po více generací ubývá abnor- 

 málních forem v kultuře, potvi^zuje Hammerl též u vibriona 

 cholerového a vysvětluje to tím, že prý membrána, jakožto 

 živá součástka buňky bakterielní poznenáhlu zase zpět na- 

 bývá normální schopnosti propustné a tím i normálních tva- 

 vtů; párali elně s touto změnou prostupnosti membrány prý 

 'kráčí pravděpodobně i akkomodace protoplasmatu buňky bak- 

 terielní na zvláštní zevní podmínky, kterážto akkomodace má 

 za následek, že intracellulární tlak čím dále tím více blíží se 

 •normě. Rozpadlé tvary vzrůstové, tvořící posléze v kultuře 

 zrnitý detritus, povstaly pravděpodobně těžkým poškozením 

 protoplasmatu, jež zavinilo odumření buňky. 



Důrazně protestuje též Hammerl proti pojímání abnor- 

 málních tvarů vzrůstových jako degenerace a praví: 1. c. p. 3. 

 »Wenn man bis jetzt daran festgehalten hat, daB unter phy- 

 siologischen Verháltnissen einer Bakterienart eine ganz 

 bestimmte Gestalt eigen ist, und daB jede irgendwie we- 

 sentliche Abweichung von der Wuchsf orm als D e g e- 

 'nerations zeichen, als Symptom des Absterbens an- 

 zusehen ist, so kann nunmehr auf Grund der zahlreichen, 

 durch viele Versuche sichergestellten Beobachtungen diese 

 Anschauung nicht mehr aufrecht erhalten werden. In be- 

 stimmten Koncentrationen verursachen versohiedene Neutral- 

 salze bei zahlreichen Bakterienarten weitgehende Abweichun- 

 gen von der ihnen als Norm zugeschriebenen Gestalt, ohne 

 ■daB man deshalb berechtigt wáre, von Degenerations- oder 

 Involutionsformen zu sprechen. Vermehren sich doch diese 

 Gebilde iippig und zeigen meist lebhafte Beweglichkeit, beides 

 LebensáuBerungen, welche absterbenden Formen nicht zu- 



